114: F. Vejdovský 



mezi oběmca vytvoří se skupina buněk pro vznik očí. — Netřeba při- 

 pomínati, jak nejasná jest zpráva tato o původu mozku a jícnových 

 kommissur. 



V hlavě Pileolarie lze dle zpráv téhož autora tři rozličná ple- 

 tiva epiblastová rozeznati : v středu gangliové buňky, na břišní straně 

 veliké cylindrické, deutoplasmou naplněné buňky — z nichž vzniká 

 liché střední tykadlo a na hřbetě základ vlastních tykadel. 



Podobně znějí zprávy Zalenského o vzniku mozku u Aricie a Te- 

 rebella Meckelii; vždy tvoří se jakási „Scheitelzelle", kolem níž 

 ztloustne epiblast, objeví se oči, chumáč brvitý, později tykadla atd. 

 Zkrátka „Scheitelplatte" jest základem definitivného ganglia mo- 

 zkového. 



Zvláštní zprávy podává týž autor o tvoření se ganglia u Bran- 

 chiobdelly. Nervová brázda na břišní straně embrya táhne se až 

 ku hlavě (?) a než dosáhne předního pólu, štěpí se ve 2 větve. Na 

 rozhraní těchto tvoří se ústa, před nimiž větve této brázdy tvoří 

 trojhranné, na hřbetní straně položené pole, zase známou „Scheitel- 

 platte". Během vývoje odchlípí se tato od epiblastu jakožto mo- 

 zková zauzlina a posune se na zad. Prvotně jednoduchá hmota roz- 

 dělí se ve 2 páry ganglií, ležící proti podjícnové zauzlině. 



U „Ctenodrilus pardalis", kterého Kennel (Arb. zoolg. Inst. 

 Wurzburg V. 1882) pozoroval a jehož příslušnost generickou vyložil 

 jsem ve svém díle, povstává zauzlina mozková dle téhož autora ja- 

 kožto dvě symetrické ztluštěniny epiblastové, spojené v středu 

 můstkem vláken. Tyto ztluštěniny odpovídají prý smyslovým plátkům 

 Nais, Chaetogaster atd,, nikdy však se neodchlípí od epiblastu. 



Na každý způsob odchylné ode všech zpráv jest sdělení 

 Berghovo (Die Metamorphose von Aulostoma gulo. Arb. zool. Inst. 

 Wurzburg VII. 1885) o vývoji zauzliny mozkové pijavky koňské. Od- 

 chylným musí býti vývoj tento, protože podmínky embryonální jsou 

 jiné, než u volně žijících larev polychaetů ; avšak zprávy Berghovy 

 chýlí se v podstatě našim výkladům, již ovšem nejsme náchylní ro- 

 zeznávati tak zv. „Kopf- und Rumpfkeime" ; z prvých totiž prý se 

 tvoří mozková zauzlina. Kdyby byl řekl Bergh, že „Kopfkeime" 

 jsou základem prvého segmentu, v němž teprve sekundárně tvoří se 

 mozek atd., pak souhlasí pozorování jeho s naším úplně. Avšak to 

 jest právě blud, že týž badatel „Kopfkeime" považuje za jediný zá- 

 klad mozku, ač neví, jaký jest původ těchto domnělých počátků jeho. 

 Právem ale popírá, že není u pijavek předcházející jakés, primitivní 

 „Scheitelplatte", poněvadž také býti nemůže. Jinak zní zpráva Berghova 



