Vývoj a morfologie nervové soustavy bilaterií. 115 



takto: „Es liegen namlich iiberall innerhalb der primáren Epidermis 

 sehr zahlreiche Elemente, die wesentlich die Anlagen des proviso- 

 rischen Nerven- und Muskelsystems darstellen, und besonders um den 

 Schlund herum sind solche ungeheuer stark angeháuft; es lásst sich 

 nicht sagen, ob einige dieser vielleicbt die Anfange der Kopfkeime 

 reprásentieren . leh vermag daher auch nicht anzugeben, ob die 

 Kopfkeime als Ectodermanlagen entstehen, oder (in áhnlicher Weise 

 wie die Rumpfkeime) von einigen friihzeitig in die Tiefe wandernden 

 Furchungszellen herstammen. Von einem urspriinglichen Zusammen- 

 hang des Rumpf- und Kopíkeimes jeder Seite, wie eine solche von 

 Bůtschli vermuthet wurde, ist niemals die Spur, weder bei Aulostoma 

 noch bei Nephelis nachzuweisen". 



Prvý počátek „Kopfkeime" jeví se jakožto dva postranní ná- 

 dory, v střední čáře úplně rozstouplé, později však středním, bu- 

 něčným můstkem spojené. Až dosud byly všecky elementy stejno- 

 cenné; později se diíferencují ve 3 vrstvy: prvá ž nich, těsně pod 

 primitivní epidermis ležící sestává z malých kubických buněk, pod ní 

 skupina velikých buněk a posléze velmi značné množství malých 

 buněk, jež jsou vlastní podstatou „zárodků hlavy". Z prvé vrstvy 

 vzniká definitivní epidermis hlavy, z druhé mozková zauzlina, z třetí 

 pak mesoblast hlavy. A to vše vzniká z prvotního, differencovaného 

 základu „Kopfkeime". 



Vidno, že výklad Berghův jest velmi příbuzný našemu, ač ne- 

 třeba pochybovati, že i u Aulostomy tak díti se bude ve vývoji mozku, 

 epidermis a mesoblastu, jako u Oligochaetů Tolik ale uznati nutno, 

 že si Bergh počínal velmi samostatně. 



Týž autor posléze sdílí předběžně zprávu o vývoji mozkové za- 

 uzliny u Criodrila (Zur Bildungsgeschichte der Exkretionsorgane bei 

 Criodrilus. Arbeit. zool. Instit. Wiirzburg Bd. VIII. 1889). Prozatím 

 nepodává podrobnější zprávy o poloze prvého počátku zauzliny, aniž 

 sdílí blíže, zdali i zde jsou „Kopfkeime", avšak naproti Kleinenbergovi 

 a Hatschkovi správně poznal párovitý počátek mozku. Zníť jeho 

 krátká zpráva takto: „Die Anlage des oberen Schlundganglions ist 

 von Anfang an entschieden paarig; die „Scheitelplatte" bildet sich 

 erst sekuudár durch Verwachsung der paarigen Hálften in der Me- 

 dianlinie, wie solche schon aus Hatschek's Figuren (11 — 13), die im 

 Widerspruch zu seinem Text stehen, hervorzugehen scheint; das- 

 selbe ergiebt sich aus meinen Sagitalschnitten, Fig. 17 und 18 a bis 

 c, die derselben Schnittserie entnommen sind. Fig. 17 gehort der 

 medianen Region an, wo noch keine Gehirnanlage beobachtet wird; 



8* 



