Vývoj a morfologie nervové soustavy bilaterií. 123 



Viděti ze všech citovaných ukázek, jak nesnadno bylo lze po- 

 znati povahu pletiva nervového, jež označil jsem sítivem; podivno 

 to tím více, že i tam, kde poznána skutečně síťovitá struktura, ne- 

 poukázáno ani slovem na velikou shodu v průběhu anastomos jedno- 

 tlivých vlákenek mezi sebou — s podobnými strukturami jader bu- 

 něčných, jejichž sítivo se v nové době tak často přetřásá. 



Nejnovější práce o vzniku sítiva nervového nemají nijakého 

 významu; nebudu se tudíž o nich rozšiřovati. 



Jedná se nám o podrobnější vylíčení sítiva nervového u dospě- 

 lého červa a to hlavně, jak jeví se v gangliích břišních. Zvolíme 

 opětně Rhynchelmis, jakožto v tomto ohlede materiál velmi příznivý. 

 Jako vůbec u Oligochaetů, zaujímá sítivo nervové střed mezi neuro- 

 chordy a gangliovými buňkami; odtud se také zove u některých 

 autorů „fibrilláre Centralmasse". Svým rozvojem převládá nad buň- 

 kami gangliovými a to ve všech částech těla, a ovšem v konnektivech, 

 jako na př. u Lumbricidů v kommissurách jícnových jest přítomno 

 vůbec jen sítivo nervové bez buněk gangliových. 



Pro porozumění struktury zvolíme si některé řezy příčné z roz- 

 ličných končin těla. 



1. Střední řez prvým břišním gangliem. (Tab. II. obr. 1.) Ve- 

 škerá hmota sítiva jest zde rozdělena ve 2 poloviny, svrchní a spodní, 

 z obou pak vycházejí periferické nervy (n) jako mohutné větve. Pr- 

 votné rozdělení v 6 polí, jak jsme během vývoje seznali, neexistuje 

 zde, ježto srostly z pravá a leva obě poloviny v střední čáře. Vlastní 

 kontura reticula na svrchní straně, pod neurochordem, jest tenká 

 blána, ve které za těchto poměrů není žádné jádro přítomno, ve sku- 

 tečnosti, jak na jiných řezech seznáno, jest odděleno sítivo pojnou 

 blanou od neurochordů. Pod touto blanou táhne se úzký sice, avšak 

 zřetelný pruh z hyaliní hmoty (cp) sestávající, a v příznivých pomě- 

 rech možno zjistiti, že se rozšiřuje dále ku stranám, ano že i jako 

 velice slabá vrstvička prostírá se na nervy periferické. Více méně 

 četná, a více méně zřetelně vystupující vlákenka prostírají se vrstvou 

 touto mezi vlastním reticulem a zevní blanou. — Stejně tvářící se 

 pruh hyaliní táhne se příčně mezi oběma polovinami sítiva (cpm) a 

 rovněž tak možno na dobrých praeparátech zjistiti na spodní straně 

 reticula (cpw), tedy na rozhraní mezi buňkami gangliovými a reticulem 

 vlastním. 



