128 ^- Vejdovský 



líinder většinu těchto svých udání a přichází zase k jiným náhle- 

 dům. Později snad zase změní své mínění; nyní nepodává vlastně 

 nic nového a opakuje totéž, co dávno před ním jiní řekli. Hlavní 

 obsah práce jeho jest asi tento: 



Neurochordy Mastobrancha, dešťovky a bezpochyby všech an- 

 nulatů, dále trubice nervové Palaemona, Squilly a bezpochyby všech 

 korýšů a snad i arthropodů vůbec, posléze dřeňová vlákna obratlovců 

 jsou fundameHtálně tytéž výtvory. Jsou totiž dle schématu trubice 

 stavěny i lze v nich tudíž rozeznávati stěnu a obsah. Dosáhne-li 

 stěna značnější tlouštky, jeví se její optický průřez jakožto dvojná- 

 sobně konturovaný. Stěna těchto trubic sestává v mnoha pádech, 

 hlavně u Mastobrancha, Lumbrica, Palaemona, Squilly a ve vláknech 

 obratlovců aspoň z části z tak zvané „myelinogení" čili dřeni podobné 

 substance, jež ovšem ukazuje v jednotlivých pádech různé vlastnosti. 

 Mnozí autorové prý považovali tyto produkty „myelinové" za obsah 

 trubic. 



Skutečný obsah neurochordů jest vodnatá, protoplasmová hmota 

 záhadné struktury; dle autora však to jest přímé pokračování vý- 

 honků buněk gangliových, i zove se u obratlovců ode dávna „osní 

 váleček", tudíž označení, které možno na neurochordy korýšů přenésti. 



Naproti výsledkům prvé své práce stanoví tudíž F. tuto větu: 

 Neurochordy (Mastobrancha a Lumbrica) jsou dřeňová vlákna nervová. 



Vůči tolika a tak různým náhledům o povaze neurochordů tolik 

 nutno se vší určitostí tvrditi, že otázka o funkci a původu jejich 

 dávno není ještě rozřešena i že třeba ještě mnoho bádati hlavně 

 v ohledu vývojezpytném, než vytříbí se názory naše v příčině této. 

 Také každá, z důkladných a spolehlivých pozorování plynoucí zpráva 

 o struktuře neurochordů může osvětliti záhadnou povahu těchto 

 součástí nervových. Pokud jsem tedy v ohlede vývojepisném a histo- 

 logickém poznal neurochordy Rhynchelmis, sdělím v následujících 

 řádcích. 



Prvé stopy neurochordů možno nalézti teprve v mladých červech, 

 když již sítivo nervové založeno sice, avšak prvotné 4 skupiny jeho 

 na průřezech samostatnými se jeví. O diíferencování se spodních 

 buněk nervových v jakési gangliové a jiné buňky není dosud řeči. 

 Kdežto pak v zadních segmentech vůbec ještě není ani stopy po 

 sítivu nervovém, v předních segmentech břišní ganglia počínají jeviti 

 prvé známky tvoření se základů neurochordových. 



