Vývoj a morfologie norvové soustavy bilaterií. 151 



u Členitých bezobratlých jest větší (2—3), kdežto u obratlovců jen 

 jediný pár v každém segmentu trvá. „Dies ist ein Faktum, welches 

 einstweilen nicht erklárt werden kann, da alle Beobachtungen uber 

 die embryonale Entstehung der Bauchmarksnerven bei Gliederthieren 

 mangeln." 



Shrnuji výklady Semperovy ve větu, že nikoliv skutečné pozo- 

 rování, nýbrž neodůvodněné hypothesy vedly jej k těmto veskrze 

 bludným závěrům. Tehdejší stav (r. 1876!) našich vědomostí o ner- 

 vové soustavě obratlovců přispěl ovšem v míře nemalé k mylným 

 homologiím s annulaty. Té doby přijímáno ještě, že spinální ganglie 

 obratlovců jsou produkty mesoblastu; to bylo Semperovi směrodatné 

 i požadoval také mesoblastový původ ganglií annulatů! 



Dosud líčené týkalo se výhradně pásma břišního; na mozek 

 nevzato zřetele, neboť všickni dosavadní autoři pohlížejí na toto 

 ganglion jako na ganglion různící se od ganglií břišních. (Viz hlavně 

 Leydig, Vom Bau, pag. 185. — Semper 1. c. pag. 126 . . pag. 301.) 

 Leydigův názor jest ten, že kruh jícnový u bezobratlých jest pouze 

 mozek provrtaný jícnem; srovnává tudíž mozek obratlovců se za- 

 uzlinou nadjícnovou a kruhem jícnovým bezobratlých. Semper na- 

 proti tomu vidí homologon mozku obratlovců v celé přední části 

 břišního kruhu jícnového a zauzliny mozkové bezobratlých. Názory 

 Leydigovy vyvrací na str. 127 (1, c). 



Veškeré tyto výsledky spekulací řečených autorů dnes vyvraceti 

 netřeba, zvláště víme-li, že mícha i mozek obratlovců současně a ne- 

 přetržitě se zakládají, 



2. Jiná část autorů, seznavši značnou propast mezi centrální 

 nervovou soustavou členitých bezobratlých s jedné a obratlovců se 

 strany druhé, vzala útočiště k jinému spůsobu vysvětlení dotčené 

 různosti soustavy nervové. Jsou to ovšem autoři, zabývající se pouze 

 embryologií obratlovců, avšak to, co sdílí, má sotva vyhlídek na 

 uznání všeobecnější. Nejprve tvrdí Scott a Osborne (Quart. micr. 

 journ. 1879), že u čolka má mícha původ svůj v pásovitém ztluštění 

 epiblastu, tudíž tak jako u členovců. Avšak nepodařilo se mi na 

 obrazech těchto autorů vystihnouti to, co praví. Spíše vidím oby- 

 čejnou rýhu hřbetní, — míchovou — z níž také mícha později po- 

 vstává. To co na některých výkresech u jmenovaných autorů vy- 

 stupuje jako ztluštění po obou stranách rýhy, není zajisté nic jiného, 

 než základy spinálních ganglií, jak skutečně později také Beard 

 (Morphological Studies, Quart. Micr. Journal, 1888.) u Torpédo a 

 kuřete nalezl a na vlastní původ ganglií spinálních ukázal. Než i tento 



