17. 

 Otisky v třetihoriiím jílu u Sádku (Satkau) u Žatce. 



Podává Jan Kušta. 

 Předložil K. Vrba, dne 22. listopadu 1889. 



Zvěčnělý prof. Krejčí píše ve své Geologii r. 1877., str. 899., 

 jednaje o předčedičovém oddílu pánve Žatecko-Litoměřické, toto: 



„Na protějším jižním kraji hnědouhelné pánve u Sádku jižně 

 od Měcholup, u Holedeč a Liběšic ve směru k Tuchořicům vycházejí 

 na den též měkké pískovce a obláskové vrstvy, na nichž teprva dále 

 k Trnovanům jílovité vrstvy třetihorní spočívají. Dle uložení svého 

 jsou tyto pískovce obdobou pískovců v okolí Chomutova, avšah otisky 

 v nich nebyly nalezeny. U Měcholup vystupuje čedič, kterýž bezpro- 

 středně po bakulitových opukách se rozlévá, aniž by pískovce třeti- 

 horní, blízko něho se objevující, prorážel. Možno, že tento pískovec 

 náleží do doby předčedičové, anoť prolomení jeho čedičem nikde není 

 viděti." 



Ani jinde v novější literatuře neuvádějí se otisky z tohoto nale- 

 ziště a vůbec z této krajiny. 



Podařilo se mi nalézti v těchto obláskových vrstvách u Sádku 

 v krajině Zatecké hojné otisky rostlinné a to ve vrstvě lupkové, jež 

 do nich jest vložena a na niž se v posledních letech přišlo u samé dráhy 

 Buštěhradské na blízku stanice Sádek-Deštnice při vybírání štěrku, 

 kterého se na opravu dráhy potřebuje. 



Lupky zdejší jsou měkké, světle šedé a když jsou vlhké, jsou 

 málo nazelenalé a skládají se z tenkých, štípatelných vrstev. Tlouštka 

 jejich jest jen asi něco přes 3 cm pod štěrkem 15 m mocným. 



Dle laskavého sdělení p. inž. Bauera vyskytla se tu r. 1883 

 vrstvička „zlatého okru", ^ a,ž á cm silná s hojnými otisky rostlin- 

 nými. 



Jakkoliv jsou Sádecké jíly proniknuty velmi četnými zbytky 

 rosthnnými, hustě vedle sebe a přes sebe položenými, nepodařilo se 

 mi v nich konstatovati posud větší množství druhů, pouze 10. 



