338 A- Seydler 



naznačena sch 



ematem : 











(0, 0) 



(0, 1) 



(0, 2) 



(0, 3) . 



(1) 



(1.0) 



(1, 1) 



(1,2) 



(1, 3) . 



(2,0) 



(2, 1) 



(2, 2) 



(2, 3) . 





. (3, 0) 



(3, 1) 



(3, 2) 



(3, 3) . 



V sloupcích jeví se tu jednoduché řady, příslušné určité hodnotě 

 y a závislé pouze na íc; v řádcích rovněž jednoduché řady, příslušné 

 určité hodnotě x a závislé pouze na y. První rozdílové řady mů- 

 žeme tvořiti dvojím způsobem ; buď dle sloupců, kde příponou x ozna- 

 číme, že tu měníme pouze a?, bud dle řádek, kde nám přípona y 

 prozrazuje proměnlivost dle y. Podobně vzniknou i druhé, třetí, atd. 

 rozdílové řady, jen že tu z důvodu, jenž ihned vysvitne, bude zapo- 

 třebí 2, 3, . . . přípon. Vezmeme-li tedy na př. řadu dle íc, v níž 

 má y stálou hodnotu w, obdržíme pro řadu tu a příslušné řady roz- 

 dílové schéma: 



(2) 



(0, n) 



(h ^)^ 







(1, w) 





(1, n%^ 







(h ^)^ 





(,2, '^)xxx 



(2, n) 





(2, n%^ 



(2, n\ 





(h 1^% 





\25 "^jíKOCie ' • ' 



(3, n) 





(3, n):ex 



. . . 





ih n% 



. . . 





(4, n) 



, . . 







Členy lichých řad rozdílových (první, třetí, atd.) vyskytují se tu 

 mezi řádkami; dle známého způsobu označování obsahují co argu- 

 ment arithmetický střed argumentů obou členů předcházející řady, 

 z nichž vznikají ; tak jest na př. : 



ih n)^ = (l, n) — (O, n) , (f, n%^^ — (2, n)^^ — (1, n)^^. 



Dále značí 



ih w)o, (1, n\, (I, n)^^ ... ^ 



arithmetický střed hodnot *) 



(O, n) a (1, n), (i, n\ a (f, n),, (1, n^ a (2, n),,. . . 



*) (I, «)o psáno tu na rozdíl od (|, n), kteréž by znamenalo hodnotu funkce 

 samé pro xzz^, y=.n. 



