o interpolaci hodnot závislých na dvou argumentech. 



345 



vyšetřoval, nezasluhuje však žádný z ohledů praktických přednosti, 

 byť i mnohdy formálně byl zajímavým. Tak jest na př. 



(m, n) = mV(0, 0) + mn'(l, 0) -|- w'w(0, 1) + mw(l, 1) -f ^2(0, 0)^^ 



Počítání dle tohoto úhledného vzorku jest však patrně nepo- 

 hodlné. 



Ke konci chci předmět této úvahy objasniti několika příklady. 

 Za první příklad volím fragment tabulky pro střední anomálii: 







M~E- 



— e sin E. 









e 0,6 



0,7 



0,8 



0,9 



1,0 



E 













66^ 



34«,59 



290,36 



24«,13 



180,89 



130,66 



67° 



35%36 



300,08 



24«,81 



190,53 



140,26 



68« 



36»,13 



300,81 



250,50 



200,19 



140,88 



690 



36",91 



310,56 



26",21 



200,86 



150,51 



700 



37«,70 



320,31 



26«,93 



210,54 



160,16 



Hledejme ikř pro ÍJ=: 68 o47'50", e := 0,83459. 

 Dle vzorku (15) jest 



(m, n) = 250,50 + 00,70 m — 5o,31 n + Oo,01 m'' -- Oo,038 mn, 

 m = 0,797, w = 0,3459, 

 tudíž 



(m, n)=zM= 240,2172 — 24oi3' 2". 



Přímý výpočet dává: 



M = 240,2158 = 24012' 57". 



Tabulka uvedená jest ovšem počítána jen na setiny stupně a ne- 

 může tudíž poskytovati větší přesnost než asi na 20". Bych ukázal, 

 že interpolace obmezením se na rozdíly druhého stupně stačí při 

 dosti malém objemu, chci interpolovati E z tabulky dle argumentů 

 M, log e upravené. Intervall pro M budiž 1°, pro log e 0,01 a ho- 

 dnoty v tabulce uvedené až na desítiny sekundy. Upotřebím zde 

 vzorku (4). 



