74 AI. Mrázek 



réduite par le milieu, du Phacus des eaux de surface. Ce ne serait 

 paš lá, toute fois, un fait isolé : ^notons, par exemple, que noinbre 

 ď Euglénacées (Euglena, Phacus, Trachelomonas) et des Volvocinées, 

 peuveut perdre leur chlorophyl et quelqefois leur tache oculaire 

 en s' adaptant á des eaux putrides et en devenant saprophytes." 



Zbývá náin nyní pojednati o systematickém pestavení pozoro- 

 vaného parasita Cyclopidů. Především na první pohled jest jisto, že 

 jest zde co činiti s flagellatem ze skupiny Euglenoidina. Tím samým 

 ovšem již odpadá oprávněnost názvu Steinova Monocystis tenax a to 

 i pokud se týče označení specifického, ježto název ten předpokládá 

 identičnosť s Mullerovým Próteus tenax. Avšak nemůžeme a nesmíme 

 ani užíti názvu Lagenella mobilis, jejž Rehberg zavedl a to jednak 

 již proto, abychom se vyhnuli zmatku v nomenklatuře, ježto název 

 Lagenella právě v čeledi Euglenid již dávno od Ehrenberga byl za- 

 veden, jednak proto, že jest nepochybno, že druh náš dá se zařaditi 

 do některého z popsaných již rodů skupiny Euglenoidina. Ovšem 

 bližší určení toho poskytuje dosud značných obtíží, ježto zejména 

 nemohl jsem s naprostou bezpečností zjistiti, zdali přítomen jest 

 jediný bičík pouze. Avšak nejpravděpodobnějším zdá se, že jedná se 

 zde o příslušníka vlastního rodu Euglena. Ovšem jeli generické určení 

 pochybno, jest i specifické nejisto, kdež mimo to přistupuje ješté jiná 

 otázka, zdali totiž jest přítomná, řekněme zkrátka, Euglena tvorem 

 čistě parasitickým neb zdali by nemohly to býti pouze parasitně žijící 

 exempláře známých již volně žijících forem. Otázka tato není podnes 

 u nečetných poměrně forem flagellatů, jež známy jsou jako parasité 

 bezpečně rozřešena, ačkoliv Butschli se domnívá, že by tato po- 

 slední okolnost při povaze flagellatů nebyla právě zcela pravdě nepo- 

 dobnou. Avšak v našem specielním případě přesvědčen jsem o druhové 

 samostatnosti popsaného parasita. Nutno totiž uvážiti, že jest parasit 

 tento v Cyclopech sladkovodních velice rozšířen, příliš rozšířen, abychom 

 mohli vzhledem k tomu přijímati, že jest to jen sekundární zjev, a dále 

 kdyby tomu tak bylo, zajisté musili bychom ve vodě a v hlenu v ná- 

 dobách, kde hojně infikovaných Cyclopů chováme, nalézti hojně volně 

 žijících individuí, čemuž však nikterak tak není. Mimo to musí býti 

 nápadným, že ve střevní dutině Cyclopidů (nehledě ovšem k menším 

 formám flagellatům, jež jsem též v několika formách shledal a jichž 

 genetické vztahy jsou zcela nejisté) nalézáme jen stále typicky stejné 

 exempláře Steinovy Monocystis tenax 1 ačkoliv mezi hlenem nádoby, 



