O původu a významu mesoblastu u annulatů. 



Od F. Vejdovského v Praze. 



Stah. 1. a II. a 1 dřevorytem. 



(Předloženo dne 18. pros. 1891.) 



Onen základ pletiv v prvých stadiích vývoje vyšších živočichů 

 (metazoí), jenž pod jménem mesoblastu čili mesodermu znám jest, 

 stal se v nejnovější době předmětem horlivých, až i vášnivých dis- _ 

 kussí. Dva příkře proti sobě stojící tábory postavily svá hesla: jeden 

 že „není nijakého mesoblastu" a druhý, že jediný jest původ a tor 

 tožný význam mesoblastu. 



Nechtěje rozebírati podrobně, kolik stoupenců každý tento tábor 

 má a jak každý z nich své názory zastává, uvedu pouze hlavní zá- 

 sady těchto dvou kategorií, jež ovládají moderním vývojezpytem. 

 Čelným zastancem prvého názoru jest Mkolaus Kl e inenberg, jenž 

 vystoupil nedávno (Zeitschr. fůr wissensch. Zoologie. Bd. 44. 1886. 

 Die Entstehung cles Annelids aus der Larvě von Lopadorhynchus) 

 s překvapující větou : „Es gibt gar kein mittleres Keimblatt" ; to, co 

 se jinde pod tímto jménem vyrozumívá, náleží dle tohoto autora „nur 

 zu den Glaubensartikeln aller embryologischer Sekten." Ješto do- 

 spělí láčkovci nemají vůbec mesoblastu, objevuje se tudíž také střední 

 vrstva v embryích vyšších metazoí pouze co konventionální, faktům 

 neodpovídající pojem. To, co se mesoblastem nazývalo, jest buď 

 sumou nezávislých heterogeních základů, jež vznikají v prvotných 

 blánách zárodečných, aneb jest to jediný základ určitého pletiva neb 

 orgánu, jenž podléhá částečné přeměně. 



Epiblast a hypoblast jsou prvotné základy všech pletiv a orgánů 

 u coelenterátův (s výjimkou snad buněk pohlavních) : a zrovna tak 

 jest to s epi- a hypoblastem vyšších forem. Tyto blány plodí zvláštní 

 pletiva, aniž by ztrácely schopnosti ku tvoření pletiv nových; v ni- 

 jaké živé části těla nevymizí vnitřní síla ku přeměně docela. Jsou-li 



