Fr. Vejdovský: O původu a významu mesoblastu u annulatů. 83 



blány orgány prvotnými, tož vznikají z nich orgány sekundární, 

 z druhotných tertiární, z těchto quaternární atd. Tak vzniká trvalý 

 povlak peritoneální na střevě Lopadorhyncha, nikoliv přímo z epi- 

 blastu, tím méně však z nějaké jiné blány zárodečné, nýbrž proměnou 

 jedné části zvláštního, specifického základu pletiva, tak zvané „Muskel- 

 platte". Peritoneální epithel sestává z přeměněných buněk svalových 

 a ježto základy svalové „Muskelplatten") přímo vznikají z epiblastu, 

 jsou dle theorie Kleinenbergovy orgány sekundárnými, obal peritone- 

 ální však tertiarnými potomky epiblastu. Stomodaeum jest sekundární 

 orgán, tvořený z prvotného epiblastu ; ono splozuje (dle Kleinenberga) 

 co tertiární orgán trvalý jícen a z tohoto vyvíjí se u Lopadorhyncha 

 quaternární žlázy jícnové. 



Co se tedy dříve u annulatů nazývalo „mesoderm", jsou zde 

 základy svalové (Muskelplatten) a trvalý obal peritoneálný střeva 

 vzniká z nich a sice ne, jako u Oligochaetů typickým rozpoltěním 

 prvosegmentů, nýbrž z jednotlivých buněk, jež vyjdou ze základů sva- 

 lových, ku stěně střeva se přimknou a tudíž za změněné buňky sva- 

 lové musí se považovati. Svalové základy pak vznikají vůbec z epi- 

 blastu a nelze je tudíž klásti na roven s váčky hypoblastovými, jakož 

 známe u Sagitty, Amphioxa, atd. do jedné kategorie. 



To jest podstatný obsah theorie Kleinenbergovy. Jak různé jsou 

 oproti tomu názory o významu a původu mesoblastu v táboře druhém, 

 o tom nechť svědčí kratičký rozbor nedávno vyšlé práce Ráblovy 

 „Theorie des Mesoderms" (Morpholog. Jahrbuch 1889). „Mesoderm" 

 tohoto autora jest vždy a všudy původu hypoblastového, vznikaje buď 

 ze záhybů, bud! jakožto nádory, aneb i ve spůsobě dvou prvotných 

 buněk (Urmesodermzellen), v posledním případě jen u zárodků, jež 

 se skládají z mála buněk ; dle toho zastupují se záhyby hypoblastové 

 a prvotné buňky mesoblastové. 



Za bludný a spíše z obrazotvornosti čerpaný výklad tento posu- 

 zují ve svých obranách S a r a s i n (Ueber die Theorie des Mesoderms 

 von C. Rabi. Anatom. Anzeiger. 4. Jahrg. 721 — 728) a Bergh (Ein 

 moderner Theoretiker und seine Methodik. Zoolog. Anzeiger XIII. 

 Jahrg. 1890. pag. 17 — 22.); po mém soudě však nelze se dnes ještě 

 ve věci této určitě vysloviti , ježto neznáme význam jednotlivých 

 blastomer v rýhujícím se vajíčku. Dle mých zkušeností jsme skutečně 

 ještě daleci toho, abychom mohli všeobecnější věty o významu 

 a původu mesoblastu stanoviti. Zdá se mně, že ani východiště theorie 

 o blánách zárodečných — totiž rýhování vajíčka — není s dostatek 

 osvětleno a nepoznán v každém případě význam a funkce jednotlivých 



