86 Fr. Vejdov8ký 



Počnu stadiem zobrazeným na tab. I. obr. 1—4. Na obr. 1. jest 

 znázorněno se strany spodní, i zobrazeny jsou tu v přední polovici 

 3 obrovské buňky exkreční, ve spodní polovici pak buňky hypoblastové, 

 Hranice mezi prvými a druhými jsou tak neurčité, že se zdá, jakoby 

 exkreční buňky ponenáhlu splývaly s buňkami bypodermálnými. Tři 

 veliká jádra a intracellulární kanály karakterisují exkreční buňky jako 

 elementy samostatné. 



Na obr. 2. jest totéž stadium zobrazeno se strany svrchní. Na 

 přídě vynikají opět exkreční buňky částečně. Ostatní povrch sestává 

 z buněk dvojího druhu. Jedny jsou menší, jasným obsahem naplněné 

 a odpovídají mikromerám Rhynchelmis. Zvláštním určitým sestavením 

 vyniká 6 středních buněk, upravených v bilaterálně symetrii. Naléza- 

 jíce se ještě ve stavu dělení, ukazují, že vznikly z prvotných tří 

 buněk, jež rovněž v téže poloze se nalézaly. Za nimi následují 2 páry 

 větších buněk, jež odpovídají mesomerám u Rhynchelmis i budeme je 

 dle toho také tak označovati. Ony rozeznávají se od mikromer nejen 

 velikostí, nýbrž i hustším obsahem, v němž partikule plasmatické 

 upraveny radiálně. Přední tyto mesomery nalézají se zcela na po- 

 vrchu, kdežto zadní (ra 2 ) jsou z části pokryty předními (m 1 ). 



Poměr mikromer a mesomer k buňkám hypoblastovým a ex- 

 krečním znázorněn na obr. 3. v pohledu profilním s povrchu. Zjevno 

 tu, že exkreční buňky (ex) jeví se jaksi přechodními mezi svrchní 

 a spodní polovinou stadia, rozeznávajíce se ode všech ostatních buněk 

 svou velikostí, svými jádry, kanálky intracellularními a ostatním ob- 

 sahem, z Části z husté protoplasmy, z části z malých vakuolek se 

 skládající. Mesomery prvého páru (m 1 ) vynikají vysoko nad druhým 

 párem (m 8 ), kterýž jen z části vystupuje. Pravý poměr všech ele- 

 mentů líčeného stadia vývoje, jež odpovídá gastrule Rhynchelmis, vy- 

 stupuje na optických profilních pohledech, jak právě znázorněn na 

 obr. 4. Buňky hypoblastové zasahují hluboko do nitra, jevíce se ja- 

 kožto sloupovité elementy, od nichž na přídě obsahem svým liší se 

 buňka exkreční {ex). Na zad pokryt hypoblast jednou mikromerou, 

 na svrchu pak oběma mesomerami (ra 2 , m 1 ) a řadou mikromer, epithe- 

 lialně sestavených. Nejzajímavější jsou ovšem mesomery; přední 

 z nich (m 1 ) zakrývá z největší části zadní, jež vlastně vnořuje se do 

 prvotné dutiny blastulové a zde přechází v řadu malých buněk meso- 

 blastových (ras). Tyto patrně vznikly pučením zadní mesomery, v níž 

 stále jeví se figura karyokinetická i představují tyto mesomery pro- 

 mesoblasty. 



Není pochybnosti, že ze stadia právě vylíčeného vznikl stav na 



