O původu a významu mesoblatu u annulatů. 87 



obr. 5. a 6. zobrazený. Obr. 5. představuje gastrulu s povrchu kre- 

 slenou, na níž se mikromery málo zmnožily, zadní mesomery zmizely 

 docela již s povrchu, kdežto mesomery prvého páru (m ř ) jeví se v téže 

 poloze a témže tvaru, jako předešle. Avšak každá z nich vydala po 

 jedné nepatrně menší buňce postranní (í), již budeme zváti prvým 

 teloblastem. 



Optický proíilní řez téhož stadia velmi přesně znázorňuje poměr 

 vrstev i možno zde rozeznávati již základy blan zárodečných. Veliké 

 hypoblastové buňky zaujímají spodní stranu (hm), přecházejíce ku 

 přídě v buňky exkreční (ex). Mikromery předešlého stadia jeví se 

 jakožto epiblast (ep), jehožto zadní elementy jsou silně sploštělé 

 a pokrývají zadní mesomeru (w 2 ); čili promesoblast, jehož produkty 

 jsou výše zmíněné řady buněk mesoblastových (ms). Přední buňky 

 epiblastové mají seřadění epitheliální. Přední mesomera (m f ) jeví se 

 jako v předešlém stádiu. 



O něco starší stadium jest znázorněno na obr. 7., 8.a 9. Obr. 8. uka- 

 zuje, že epiblast valně se rozšířil ku předu a pokryl z větší části buňky 

 exkreční (ex); hypoblast zaujímá veškeru dutinu epiblastem opsanou 

 a jen v zadu vynikají veliké promesoblasty (m 2 ); obraz náš předsta- 

 vuje stadium v optickém průřezu profilním. Totéž stadium ze svrchní 

 strany pozorované jeví jen další pokračování vývoje, znázorněného na 

 obr. 5. Mesomery prvního páru mají normální polohu a velikost (m'), 

 prvý teloblast (obr. 5. ť) rozdělen v obr. 7. ve dva dceřinné (ť 1 , ť 2 ), 

 kdežto na levé straně právě se nalézá v dělení. Tyto teloblasty 

 s mesomerami tvoří oblouk, jehož součásti svou velikostí a hustším 

 obsahem (který však někdy schází) vynikají z menších a úplně prů- 

 svitných buněk epiblastových. 



Optický řez plošný nepatrně staršího stadia (obr. 9.) ještě lépe 

 znázorňuje tyto poměry. Exkreční buňky jeví se zde v celém rozsahu. 

 Epiblast jest valně ztenčený. Přímo pod mesomerami prvého pásu leží 

 promesoblasty (m 2 ) vycházejíce v dlouhé řady již štítkovitě za sebou se 

 kladoucích buněk mesoblastových, kteréž tudíž tvoří pásy mesoblastové 

 pod epiblastem a po obou stranách hypoblastu. Nad těmito pásy na 

 přídě vidný teloblasty (í 2 ), jež patrně s povrchu, jak znázorněno na 

 obr. 7., vsunují se částečně mezi epiblast a pásy mesoblastové. 



Obr. 10. znázorňuje stadium, kde jsou oba teloblasty (f, t 2 ) 

 úplně vyvinuté a mesomery (m ř ) jeví figury karyokinetické, které 

 v dřívějších stadiích se neobjevovaly; patrně byly mesomery v klidu 

 a nyní, po vytvoření teloblastů, počínají znovu svou dělící činnost. To 

 lze velmi pěkně vystihnouti pozorováním živých objektů a znázornil 



