O původu a významu mesoblatu u annulatů. 93 



Jeho zpráva zní stručně takto: V embryonech 03— 1*5 mm. délky 

 jsou „Urzellen und Zellreihen" úplně vyvinuty. U větších Červů, než 

 1*5 mm. nenalezl však Bergh na koncích řad teloblasty, což patrně 

 vysvětliti lze z druhů, které autor tento zkoumal. Bezpochyby u jed- 

 něch setrvávají velmi dlouho, jako u AU. putra, All. foetida, All. sp. 

 a Dendrobaena, kdežto u Lumbricus terrestris (dle Bergha) brzy, jako 

 u Ehynchelmis mizí, rozdělivše se v hojné menší buňky v řady 

 upravené. 



Po srovnání rýhování vajíček červa Rhynchelmis, jež jsou tak 

 význačná velikou zásobou žloutku živného, s rýhováním vajíčka Lumbri- 

 cidň na žloutek zcela chudých, seznáme, že není podstatného rozdílu 

 mezi těmito procesy u obou řečených typů vajíček. I na žloutek bo- 

 hatá vajíčka Rhynchelmis i velikou chudobou živné hmoty žloutkové 

 se vyznačující vajíčka Lumbricidů, ač zdánlivě mají odchylný způsob 

 rýhování, předce vedou k jednomu a témuž výsledku, že produkují 

 určitý počet koulí rýhovacích, z nichž se tvoří to, co všeobecně meso- 

 blastem se zove. U Rhynchelmis povstanou 3 páry takových koulí 

 (mesomer), z nichž nejzazší představuje promesoblasty a z nich tvoří 

 se nejdříve vnitřní pásy mesoblastové. Z druhých j,dvou párů (po 

 opětném rozdělení jich) povstávají 4 páry koulí čili teloblastů, jež 

 produkují tolikéž zevních pásů buněčných, t. j. pásů, probíhajících 

 mezi epiblastem a pásy mesoblastovými. U Lumbricidů naproti tomu 

 jsou jen 2 páry takových koulí rýhovacích (mesomer), z nichž zadní 

 představuje promesoblasty, kdežto z předních povstávají 2 páry telo- 

 blastů, jež opět se rozdělivše, dávají podnět ku tvoření 4 párů (někdy 

 jen tří párů) teloblastů, jež produkují tolikéž řad probíhajících těsně 

 pod epiblastem podél mesoblastových pásů. 



I mesomery i teloblasty i dotyčné řady buněk u Rhynchelmis 

 a Lumbricidů zdají se býti homodynamickými ; odpovídají-li však 

 tyto produkty tomu, co se v širším významu slova mesoblastem čili 

 mesodermem zove, pak ovšem musíme i oproti Kleinenbergovi, i proti 

 Rablovi zastávati stanovisko ohledně otázky mesoblastové. Vzhledem 

 k prvému tvrdíme, že jest určitý orgán, samostatně vznikající a ur- 

 čitá pletiva tvořící, souhlasný s oběma prvotnými blanami epi- a hypo- 

 blastem. Naproti druhému autorovi tvrdíme, že to není hypoblast, jenž 

 dal podnět ku tvoření mesoblastu, nýbrž že to jsou zvláštní i morfo- 

 logicky od ostatních se lišící blastomery — mesomery, jež jsou zá- 

 kladem mesoblastu. Avšak tolik možno připustiti, že při tvoření se 

 mesomer současně také diferencují se určitě hypoblast, což teprve 



