O původu a významu mesoblatu u annulatů. 97 



Obr. 6. Zadek mladého embrya, u něhož zachovány ještě 

 3 teloblasty, ač páry mesoblastové ms na přídě již 

 rozděleny v segmenty. V tomto případě objevuje se 

 neuroblast n daleko na 2ad za ostatní teloblasty nph 

 a m) posunutý, což jest odchylka od polohy téhož 

 teloblastu dosud známé. 



Obr. 7. Průřez podélný několika tvořícími se segmenty. 



Obr. 8. Gastrula Dendrobaeny, vzniklá vchlípením hypoblastu 

 v epiblast. Od typické gastruly liší se však tím, že 

 zde již jsou vyvinuté pásy mesoblastové ms a rovněž 

 teloblastové, pučící z teloblastu ť. 



Obr. 9. Larva, v níž znázorněn průběh pronefridia pn. 



Obr. 10. Larva Dendrobaeny s boku kreslená a znázorňující 

 polohu teloblastu (n, np, m, x) a promesoblastu (ms) 

 s řadami buněk. Nephridio v á řada rozpadá se na 

 přídě v segmentálně rozdělené šikmé řady, z nichž 

 každá zakončuje velikou buňkou. To jsou pronefridie 

 budoucího červa, veliké buňky jsou základy nálevek, 

 pn pronefridium larvové. 



V obr. 11 — 15. znázorňují přeměnu pronefridia v nefridium. 



Tř. mathematlcko-přírodovědecka, 1892. 



