12. 

 O slepenci Mlčechvostském. 



Od Čeňka Zahálky v Roudnici. 

 (Předloženo dne 19. února 1892.) 



Pozoruhodný zjev přírodní nalézáme ve stráni mezi Mlčechvosty 

 a Vepřkem ve Velvarsku. Těsně kol stráně obíhá státní dráha příkrý 

 břeh ve výši asi 11 m. nad Vltavou. U strážného domku č. 43. slo- 

 žena jest nejhlubší část stráně od hladiny Vltavy (161 m. n. m.) až 

 do výše 177 m. n. m. ze šedých a modravých písčitých slínů, které 

 náleží podle stáří III. pásmu zdejšího křídového útvaru (Semickým 

 slínům). Sliny tyto mají v okolním Povltaví a Polabí vlastnost vodu na- 

 držovati. Proto i zde řine se s nejvyšší části tohoto písčitého slinu 

 hojnost vody. Dále odtud ku Vepřku aneb za Mlčechvosty ku Škare- 

 chovu uloženo jest na pásmu oněch mokrých slínů pásmo IV., 30 m. 

 mocné, v němž se střídají šedé písčité sliny s pevnými lavicemi kře- 

 miých vápenců (Dřínovské koule). U strážného domku č. 43. je 

 však pásmo IV. splaveno a pásmo III. pokryto je v místech kde 

 prameny vyvěrají 1*5 m. mocnou stolici pevného slepence (jejž zde 

 „skamenělým štěrkem" aneb „slitinou" nazývají) anad pevnou stolicí 

 slepence strmí 10 m. mocná stěna žluté cihlářské hlíny, která zde 

 Vltavskou stráň pobřežní ukončuje. Slepenec i hlína náleží diluvial- 

 nímu útvaru. Stopujeme-li stolici slepence dále na západ od strážného 

 domku až do příčné rokle, shledáme, že přechází v obyčejný dilu- 

 vialní štěrk sypký, pod nímž slin pásma III. je též mokrý, ale pra- 

 meny z něho nevytékají. Také na východ od strážného domku směrem 

 k Mlčechvostům dosti daleko stolice slepencová se udržuje. 



Slepenec skládá se z valounů týchž nerostů jako okolní dilu- 

 viální štěrk, zvláště z křemene, buližníku a břidlice. V nejspodněšjí 

 části, kde přiléhá slepenec na písčitý slin, vyskytují se ve stolici 

 slepencové kusy téhož písčitého slinu velikosti pěstě až hlavy. Tak 

 jako v sypkém štěrku diluviálním střídá se často poloha štěrku 

 s pískem, tak i zde přechází v některých polohách slepenec v pís- 



