O bludných valounech a o gagatu. 173 



vrstvách se pak ukládati mohlo. Stráně Homolského údolí skládají 

 se ponejvíce z vrstevnatých tufů čedičových. Jsou měkké na povrchu, 

 hlouběji tvrdší. Některé jsou velmi jemnozrnné, jiné mají zřetelné 

 krystally. Skládají se z hmoty jílovité, v níž vězí četné krystally 

 augitu, méně amfibolu, olivinu a biotitu. V Hynkově důlu a ve 

 Františkově štole má čodičový tuf dosti zrnek vápence bělavého, 

 takže v kyselině hojně šumí. Čedičové tufy v důlu Požehnání Boží 

 mají též žilky bělavého vápence velmi teninké a zřídka kde šupinku 

 hnědé slídy. Někde, jako ku př. v Jánském důlu, jsou tufy velmi 

 jílovité, v nichž krom zrnek vápence málo jiných nerostů se nalézá. 

 Takové tufy se rozpadávají na povrchu brzy v mazlavý jíl. Nad Ba- 

 streicherovým mlýnem, po pravé stráni údolní jsou čedičové tufy velmi 

 pestře zbarvené. Místy jsou hnědé, místy rudé neb jako rumělku 

 Červené. V těch makroskopické nerosty nevynikají a v kyselině ne- 

 šumí. Jsou pevné, ale na povrchu se snadno rozpadávají. Nejvíce 

 převládají tufy barvy tmavozelené aneb tmavohnědé. 



Vedle Čedičových tufů skládají též stráně Homolského údolí čedi- 

 čové slepence. Jsou též původu vyvřelého jako tufy a i při jejich 

 usazování v pravidelných vrstvách voda napomáhala. Zvláště jest 

 hojný hnědý čedičový slepenec na jižním svahu Holého Kluku, obsa- 

 hující tu a tam krystally angitu a amfibolu. Slepenec tento je dále 

 od povrchu velmi pevný, na povrchu však se brzy rozpadne. Také 

 na Medvědím kopci u Byňova jsou výchozy šedého čedičového slepence. 



Vedle čedičových tufů a čedičových slepenců nejrozšířenější 

 jsou v údolí Homolském jíly a lupky podobné oněm, jež se vysky- 

 tují v hnědouhelném útvaru na úpatí Krušných hor aneb v kameno- 

 uhelném útvaru. Jsou to usazeniny z vod. Na Holém Kluku stří- 

 dají se vrstvy čedičového slepence s vrstvami hnědých lupků. Lupky 

 ty jsou pevné, ale křehké a obsahují uhelné kousky. Na Medvědím 

 kopci u Byňova střídají se vrstvy šedého, místy bílého, tence deskovi- 

 tého jílu s čedičovým slepencem. Na dně údolí pod Jánským důlem 

 vyskytují se žlutavé jíly slinité s ledvinkami šedého a hnědého slinu 

 vápnitého. Mnohá skamenělá dřeva ze slemena uhelných fiecí aneb ve 

 vrstvách turových uložená, skládají se ze slinitého jílu. Některé roz- 

 sedliny, podle nichž zdejší vrstvy jsou přehozeny, bývají vyplněny 

 jílem. 



Ve vrstvách čedičových tufů a slepenců, jílů a lupků, skládající 

 stráně údolí Homolského, uloženy jsou flece hnědého uhlí. Na něko- 

 lika místech výchozy jejich se spatřují. Nejvíce jest uloženo v čedi- 

 čových tufech. Hnědé uhlí toto náleží k nejlepším druhům, totiž ku 



