176 čeněk Zahálka 



byla splakováiia do údolí, na jichž dně ukládala se v pravidelných 

 vrstvách. Však i čedič někdy Yyvřeoí tufu sprovázel ; nebot čedičové 

 tufy a slepence přecházejí tu někdy v pevný olivínový čedič. Na dně 

 údolí, mezi Velkým a Malýnf Ostrým na západě, a mezi Vrášení na 

 východě, byla tehdáž hluboká a dosti široká kotlina, na jejímž dně 

 rozkládaly se tiché vody močálů a bařin v nichž bujely mocné ra- 

 šeliny, dadouce základ k budoucím flecíui smolného uhlí. Břehy vod 

 kotliny té pokryty byly malebnými lesy, jež zvláště v okolí nynějšího 

 Holého Kluku rozmanitostí druhů vynikaly a jež srovnati lze s ny- 

 nějšími tropickými a subtropickými lesy. Také uprostřed těchto ra- 

 šelin mnohé se vypínaly stromy jichž kmeny nyní kolmo nad uhelnou 

 flecí se zvedají, kdežto kořeny jejich ve smolném uhlí zarostlé na- 

 cházíme. Mnohé větve a kmeny stromů v rašeliništích neb na po- 

 břeží jich rostoucí nalezly hrob svůj v těchto rašelinách. Okulacené 

 a přišpičatělé kusy skamenělých dřev ve slemenech flecí vězíci svědčí 

 o tom, že plovaly déle po hladině vodní až přívalem čedičových tufů 

 uloženy byly mezi flecí uhelnou u vrstvou tufu, z něhož infiltrací 

 jemné slinitojílovité látky nabyly. Takovým přívalem čedičových tufů 

 několikráte se opakujícím zanikly rašeliny pod příkro vem tufů. Však 

 i na úrodných půdách turových ve vodě i na souši rozšířila se bujná 

 vegetace rostlinná, jejíž zbytky nyní v tufech nalézáme. Když pak 

 usazování se čedičových tufů a slepenců, jílů a lupků opět na nějaký 

 čas ustálo, rozšířily se opět ve vodách rašeliny a tak se usazování 

 čedičových tufů a vzrůst rašelin mnohokráte opakoval. Však během 

 usazování se těchto vrstev i čedič sám vy vřel a po vrstvách těch se 

 rozlil jak o tom svědčí čedičový strop, který rozlit jest nad flecí 

 smolného uhlí ve štole Požehnání Boží a flec tuto v kontaktu valně 

 proměnil. Uhlí jest poblíž čediče rozpukáno v podobě sloupků, nabylo 

 kovového lesku, tak že se anthracitu podobá a poněvadž pozbylo valně 

 spalných látek, špatně se zapaluje. 



Tvorba bývalých rašeliništ jakož i usazování se zdejších čedičo- 

 vých tufů a slepenců, jílů a lupků zakončily se vyvřením mocných 

 proudů znělcových, nebot tyto jmenované vrstvy pokrývají. Zvláště 

 je znamenité uložení znělce Holého Kluku na jižním svahu jeho. 

 Šedobílý znělec tento jejž řadí Bořický J ) mezi své znělce sanidinové, 

 skládá se hlavně se sanidinu, pak z amfibolu, augitu, nefelinu, leucitu, 

 magnetovce, apatitu a titanitu. Znělec tento rozlil se po vyvření 

 svém bezprostředně na rašelinu, neboť pokrývá flec smolného uhlí 



*) Petrografická studia znělcového horstva v Čechách. S. 46. 



