Předběžná zpráva o miocaenech západní Moravy. 329 



Příčinu zanedbáni naší niiocaenní oblasti není nesnadno nalézti. 

 Spočívat v tom, že její usazeniny přikryty jsou místy mocnými mladšími 

 sedimenty alluviálními a diluvialními. Toliko tam jsou její yrstvy pří- 

 stupny, kde jíl tvoří ornici úrodnou, pečlivě obdělanou na cele své 

 ploše a tudíž jen po kratičkou roční dobu, po žních, odhalenou. Tam 

 kde uchoval se jíl anebo slin na úpatí strání ve způsobu malých vy- 

 výšeninek, jest pravidelně zastaven staveními a přístupen jen tehdy, 

 kopou-li se jámy anebo studně. 



Důkladně chceme-li seznati jeho stratigrafické a palaeontologické 

 poměry, musíme se obeznámiti s místními okolnostmi a sledovati v jeho 

 obvodu po dlouhou dobu na četných místech kopání jam, studní, po 

 případě sklepů atd. 



Pakli že jsme sobě takto po léta byli vedli, přesvědčili jsme se 

 zajisté, že v nízko položených, hlavních údolích, na př. v údolí Švar- 

 cavy, spodní jíl rozprostírá se široko daleko pod mladšími sedi- 

 menty, že písčité a vápenité sliny leží vysoko v horských údolích, 

 dostupujíce povždy stejné výše a že hledati jest oblast litavského 

 vápence v těchto údolích, spodního jílu pak v oněch. 



Při této příležitosti seznali jsme zároveň i rozlohu pravého lossu 

 uloženého vysoko na údolních bocích, kde dosahuje největší své mo- 

 hutnosti a odkud sestupuje do údolních koryt, pokrývaje tato těžko pro- 

 stupnou vrstvou. Přeměněný loss, žlutnice cihlářská, jež se k němu 

 druží a v nižších polohách jemnými vložkami písku říčného proložena 

 bývá, druhdy se štěrkem tvoří tam, kde vystupuje v sousedství 

 lóssu obyčejně mocnou pokrývku, jež přikrývá údolí od svahu po 

 svah, poskytujíc hrázi nepřestupnou. Toliko kde denudace pokrov tento 

 prorvala, vyniká miocaenní podklad na povrch na obvodu tu větším, 

 tu malým. 



Mluvíme-li tudíž o pruhu miocaenu západomoravského jsme opráv- 

 něni ktomn jediné na osnově dlouhého řetězu miocaenních obvodů rozpro- 

 střených v údolích vysočiny českomoravské, které vybíhají z polokotliny 

 brněnské na SSZ přes Kuřím, Mor. Kynice, Chudčice, Sentice Cebín, 

 Drásov, Malostovice k Tisnovic, přes Lomnici k Ochozi a od Tišnova 

 údolím Svarcavy h Doubravníku. I není pak nesnadno sestrojiti sobě 

 obraz stratigrafické jeho polohy, když byly přibrány i sliny okolí 

 evanovického a kuřimského, jíly, písčité sliny a písky okolí M. Kynic, 

 vápenité sliny čebínské, světlopopelavé písčité sliny chudčické, žluté 

 písky a žlutavě zelené sliny sentické, sliny drásovské a malostovické, 

 nulliporové vápence nořízovické, písky, jíly a litavské vápence tiš- 



