232 V. J. Procházka 



horizontů, jak níže v rozmluvě o rázu zvířeny bude dokázáno, jest 

 zařaditi tyto usazeniny a sice do horizontů, jejichž aequivalenty do- 

 sáhly v severozápadní Moravě značného horizontálního rozšíření a ne- 

 malé mohutnosti. Tu i tam je uložení vrstevní, sled zde vyjmenova- 

 ných hornin týž. Jíl v nizu, na něm bud mohutné lavice slinu anebo 

 litavský vápenec s vložkami slinu zaujímá tam veliká prostranství. 

 Mnohdy nastupuje na místo slinu písek, mnohdy přechází vápenec 

 v pískovcový vápenec (Světlí na západním svahu údolí Malé Hany) 

 atd. I v severozápadomoravské miocaenní oblasti není zářezu, rokle, 

 nebo stráně, kde by bylo možno viděti, že slin podstýlá pravý jíl, 

 anebo kde litavský vápenec vložen je do jílu. Takovýchto zářezů ne- 

 stává. I co do zvířenného rázu panuje úplná shoda mezi naším jílem 

 a slínem, a jílem a slínem oné oblasti. Byl tudíž A. E. Eeuss 1 ) do- 

 cela oprávněn vysloviti na osnově své nevalně bohaté zvířeny do- 

 mněnku, pro niž se mu nedostávalo přímých důkazů — že totiž v se- 

 vero - západním miocaenu Moravy zdají se býti zastoupeny dva různé 

 horizonty. 



Dle uložení nelze nikterak pochybovati, že jíl je starší slinu, 

 anebo písčitého slinu a litavského vápence. Leč to platí toliko pro 

 sedimenty, jíl, slin a litavský vápenec oněch nalezišť, kde tomu sku- 

 tečně tak jest, nemá to však platnost všeobecnou. Kdyby tomu 

 opravdu tak bylo a kdyby náležely jíly staršímu, sliny, písky, písčité 

 sliny a litavský vápenec pak mladšímu horizontu, tu by musily 

 rozhodně souhlasiti s tím i faunistické znaky. Avšak těchto právě 

 nelze nikde konstatovati. Není po nich ani potuchy. Rozdíly, kterými 

 se liší zvířena jílů od zvířeny slínů, byly vyvolány, jak budiž s dů- 

 razem podotknuto, změnou fysikálních okolností. Že tomu opravdu 

 tak je, o tom svědčí i poměr oněch usazenin ku podkladu starších 

 útvarů. Aby uvedeno bylo alespoň několik dokladů, budiž připomento, 

 že za Lomnicí v zářezu potoka naproti židovskému hřbitovu leží žluté, 

 písčité sliny bezprostředně na svoru. Jdeme-li údolím na sever ku 

 starým opuštěným, vápenným pecem, spatříme spočívati litavský vá- 

 penec (nulliporový) na písčitých slínech. V okolí ochozském pak na- 

 jdeme hrubozrnný písčitý slin na rule. Za Boraci pokrývá tmavý jíl 

 bezprostředně rulu. V okolí evanovickém je uložen slin na syenitu, 

 v okolí Učňovském na permu atd. Tudíž za Lomnicí písčitý slin, u Bo- 

 rače jíl, u Evanovic vápenitý slin spočívá tu na prahorách, tu na 

 syenitu, tu na perům atd. Toť důkaz věru dosti hodnověrný, že zmí- 

 něné sedimenty vespolně se zastupují, představujíce členy téhož 

 horizontu. 



