336 V. J. Procházka 



ných zářezech až na podklad bud jílový, anebo prahorní, permský 

 anebo syenitový prohlouben. Nejmohutnějšími z nich shledány ostrá- 

 kódové vápence zářezu řepského. Zejména písčité sliny v horských 

 údolích podléhaly a dosud podléhají silné denudaci, jsouce snadno 

 rozpustitelny ve vodě. Denudace těchto usazenin sahá do doby, kdy 

 ještě nebyly uloženy v údolích vysočiny českomoravské diluviální hlíny 

 a loss. Účinek tehdejší denudace byl velmi silný, silnější než nynější, 

 jak se možno o tom přesvědčiti v četných hlinících, kde odhaleny 

 jsou diluviální a třetihorní sedimenty. Na některých lokalitách, jako 

 na př. v sedle ochozském měří mohutnost tamních písčitých slinu 

 toliko několik centimetrů. Největší odpor klade denudaci slin, avšak 

 i on doznal za dob značného umenšení. 



Z polohy, z uložení a z nadmořské výšky členů naší miocaenní 

 oblasti usuzováno zde již dříve na dva nikoliv různorodé horizonty 

 ve srny sin zvířenném, nýbrž na horizonty vrstevné, uložené v rozlič- 

 ných mořských hloubkách. 



Jest nyní dokázati správnost toho, že zvířena jílu nese ráz 

 hlubšího, zvířena pak slinu a litavského vápence mělčího moře. 



Než pojednám o této, jak patrno, důležité otázce, předešlu ně- 

 kolik slov o následujícím seznamu. 



Tentokráte jedná se mi o vystižení rázu zvířeny jílu a slinu, 

 nejde mi o vylíčení změny, jíž tyto zvířeny za vlivu různých fysikál- 

 ních okolností, jež byly na různých místech rozličné, podčiněny byly ; 

 proto shrnul jsem zvířenu tří na sobě uložených lavic boračského 

 jílu a uvedl toliko zvířenu slinu nejtypičtější lokality, nebera k jiným 

 zřetele. Volil jsem proto lomničskou slínovou zvířenu, abych zame- 

 zil veškerým pochybnostem vzhledem k příbuznosti zvířeny jílu a slinu 

 a i litavského vápence. Neboť právě Lomnická se svým pěkným zá- 

 řezem na levém břehu Besénka jest v tomto ohledu nalezištěm velmi 

 důležitým, jelikož tam, jako dosud nikde jinde, viděti boračský jíl 

 pokrytý slínem, do něhož vložen jest ostrakodový vápenec. Usazeniny 

 tamějšího břehu poučují i o vztahu slinu netoliko ku vápenci ale 

 i ku písčitému slinu, jenž skládá vložku v nestmeleném vápenci. 



Do předloženého seznamu jsou vepsány zvířeny těchto tří důle- 

 žitých členů naší západomoravské miocaenní oblasti, bohaté na druhy 

 i na rody a také rozmanité, obsahujíce z četných tříd živočišných 

 množství zástupců. 



