Předběžná zpráva o miocaenech západní Moravy. 359 



Za to rozmanitá jest zvířena ostrakodová, zastoupená rody Can- 

 dona, Bairdia, Cyťhere a Cyťherella, z nichž dostalo se rodu Cyťhere 

 největšího rozvoje. Individuelní hojnost veškerých ostrakodových druhů 

 jest nepatrná. 



Poměrně bohatý je boračský jíl rybími otolithy. Zvláště hojné 

 jsou v jeho vyplaveninách okrasné otolithy rodů: Berycidarw^ Qadi- 

 darum,, zhusta přicházejí zástupci rodů: Merclucii, Ophidarum a Ca- 

 rangidarum. Tu budiž podotknuto, že i ráz otolithů těsně spojen je 

 s oním dřívějších skupin a nejeví, jak jest mi dosud ukázati, nija- 

 kých odchylek. 



Ačkoliv odpovídá povšechný ráz zvířeny slinu lomničského, do 

 něhož, jak již připomenuto, litavský vápenec ostrakodový jest vložen, 

 jílu boračskému, přece ho s ním nelze úplně ztotožňovati. Proč, po- 

 známe z úvahy o jednotlivých třídách, zejména oněch skupin, které 

 velmi snadno podléhají vlivům fysikálním a mění se s petrografickým 

 habitem horniny. K těmto přináležejí především koraly, z lamelli- 

 branchiátů a gasteropodů jisté skupiny, jichž jednotlivé elementy 

 těšně souvisí, jak dokázáno bylo nesčíslněkráte v oblasti miocaenu 

 dolnorakouského, netoliko s povahou sedimentů, ale i s místními po- 

 měry lokalit. 



K poměrně resistenčním elementům miocaenní zvířeny a sice 

 jílové facies, slínové a litavského vápence přísluší zařaditi forami- 

 nifery, ostrakody, do jisté míry i mechovky a ony skupiny mollusků, 

 které bývají téměř neporušeny konstatovány netoliko v oněch faciích 

 ale i ve facies pískové. 



Přirovnáme-li foraminifery hořejšího lomničského seznamu s bo- 

 račskýnii, zajisté shledáme, že neliší se téměř od těchto. Neboť ne- 

 jenom že jsou ve slinu zastoupeny těmitéž rody jako v jílu, i druhy 

 vidíme honositi se téměř touže individuelní hojností. 



Avšak není ani shoda mezi koraly slinu a jílu. Nepatrný počet 

 korálových druhů lomničských slínů a jejich řídkost utvrzuje mínění, 

 že korálová zvířena tohoto slinu nenalézala za sedimentace příznivých 

 podmínek. Podotýkám, že tato okolnost není nahodilá, důkazy pádné 

 nasvědčují tomu, že spočívá v povaze příčin samých. Neboť nikde 

 dosud nebyly nalezeny bohaté zvířeny ve slínech, uložených bezpro- 

 středně na jílu se zvířenou hlubokého moře. Toho důkazem jsou zví- 

 řeny slínů drnovických, lysických, sudických, lomnických, jaroměři- 

 ckých, steinabrunnenských atd. Jednak řídkost trsových korálů ve 

 slinu západomoravském vůbec a v lomničském zvlášť, jednak převaha 

 ojedinělých polyparií, staví tuto korálovou zvířenu po bok boračské. 



