414 Čeněk Zahálka 



výše 420 m n. m. a pouze nízké homolky z čediče neb čedičové droby 

 přerušují v údolí tomto souvislost oněch vápencových vrstev. Jedna 

 z nejzajímavějších homolek těchto jest ona, na níž se vypíná malebný 

 kostelíček Milešovský; složena jsouc z černošedé čedičové droby s hoj- 

 nými makroskopickými krystaly augitu, sloupky černého biotitu a hně- 

 dého rubelanu, prostoupena je proudy pevného kulovitého čediče, 

 hnízdy slínitých, obyčejně kulovitých kusů z útvaru křídového, které 

 jsou valně změněné a jako cibule se ve slupky oddělovati dají. Ve 

 styku se slínitým vápencem slita jest droba a nápadnější nerosty její 

 augit a biotit tak dokonale se slínitým vápencem (ovšem proměně- 

 ným), že tím povstává zcela zvláštní horDina, kterou si dovoluji sli- 

 tinou čedičovou nazvati. 



Nejlépe přístupny jsou vrstvy slinitého vápence po levém břehu 

 Milešovského potoka v tak zvané Milešovské vápence, po levé straně 

 silnice, vedoucí do Pálce (390 m n. m.). Pod čedičovou tmavou or- 

 nicí odkryt jest zde zprvu zvětralý bělavý slínitý vápenec, hlouběji 

 však jest odkryt do hloubky několika metrů pevnější sice, přec však 

 měkký slínitý vápenec barvy šedé neb slabě modravé, jehož vrstvy 

 jsou vodorovný. Kozsedliny vrstev těchto jsou někdy vyplněny žilami 

 vláknitého vápence, jenž mívá dutiny vyplněné drůzami zažloutlého 

 vápence v klencích. Plochy rozsedlin bývají potaženy vodnatým ky- 

 sličníkem železitým. Z tohoto vápence pálí se tu velmi dobré vápno. 

 Výbrus slinitého vápence jeví pod drobnohledem veliké množství 

 čirého vápence ve způsobe průřezů foraminifer, hlavně globigerin, 

 cristellarií, textilarií, vedle nichž jsou jehlice po spongiích. Mezi 

 těmito průřezy vápence nalézá se v menším množství práškovitý jíl. 

 Tu a tam jest některá komůrka foraminifery vyplněna černými prů- 

 řezy pyritu, jenž proměněn ve žlutý neb hnědý limonit, barví celé 

 okolí své do žlutá. Zřídka objevují se ve výbrusu nepravidelná có 

 tráva zelená zrnka glaukonitu. Zrnko křemenné ve výbrusu nalézti 

 jest velmi těžko. Rozpustíme-li vápenec v kyselině solné a zbytek 

 vodou vyloužíme, usadí se na dně prášek, jenž sestává hlavně z prášku 

 jílového a z četných zrnek glaukonitu. Mnohá zrnka glaukonitu mají 

 tvar přímých aneb trojramenných úlomků z jehlic spongií. Mezi tako- 

 vými zrnky glaukonitu snáze lze nalézti zrnko křemene vynikající 

 pestrobarevnou cirkulární polarisací, než-li ve výbrusu. 



Skameněliny jsou ve všech vrstvách vápenky stejné. Nalezl jsem 

 zde tyto druhy: 



Scaphites Geinitzii, ďOrb. (vz.) 



Aporhais. (vz.) 



