432 V. J. Procházka 



Zdejší sliny nerůzní se po petrografické stránce od buchalských 

 anebo želkrátských. Jejich barva jest táž, jako oněch; v plastičnosti 

 a jemnosti se těmto rovněž vyrovnávají. Jako rozdíl, zajisté, že netěžko 

 na váhu padající, sluší připomenouti, že stejné množství jich hmoty 

 obsahuje po odplavení hlíny rozličné množstvo křemičitého písku: 

 zdejší slin je na písek chudší, než připomenuté. Organické látky ne- 

 přechovávají. Kromě zrnek písku nenacházíme v nich ničeho, ani ne 

 sádrové krystally. Po této stránce souhlasí se sliny zářezu Buchala, 

 Želkrát a Oslavan a liší se od oněch, o nichž níže je řeč a které 

 nakopány jsou v hrnčířském dolíku v právo od silnice ivančicko-osla- 

 vanské, v mezi, která běží rovnoběžně se silnicí. 



Jako zde, tak i dále na sever a severozápad, podkládá perm 

 sliny a oncophorové písky. V hlubších zmolách anebo tam, kde perm 

 proráží příkrov, uvidíme to nejlépe. Pokud z daných okolností usuzo- 

 vati možno, svědčí vše pro velmi nerovný podklad permský, kterýž tu 

 mělčími, onde hlubšími, jinde opět hlubokými brázdami do hlavního 

 údolí Jihlavky směřujícími, je rozbrázděn. 



Sledujíce oncophorový horizont ze zářezu na západ, rychle ho 

 ztratíme z očí a nalezneme na jeho místě rozšířenou diluviální hlínu. 

 Na některých místech a sice na dosti četných, zdá se, až že i po 

 nich není stopy, jsouce odplaveny. O pravdě poučí nás pravidelně 

 zmoly. V těchto snadno lze se přesvědčiti, že veškerá polní trať od 

 rosické silnice přes co tu 250 až po silnici ivančicko-oslavanskou za- 

 ujata je tu písky, tu sliny anebo oběma těmito oncophorovými členy. 



Důkladně přesvědčíme se o těchto poměrech, zkoumáme-li polní 

 tratě v právo od silnice ivančicko-oslavanské na sever se táhnoucí, 

 zejména přihlédneme-li zevrubně ku mezi a pak ku mírně nakloněné 

 a pronížené stráni naproti chřestovně. 



V mezi samé vycházejí na den písčité sliny, které plaveny-li byly 

 nezanechávají kromě jemného písku a malých sádrových krystalků 

 ničeho. 



O pravé povaze zdejších slínů učiníme sobě náležitou představu 

 ve zmíněné části pronížené stráně naproti zahradě. 



Již z daleka poznáme v této stráni důl asi dvě stě krokův 

 od silnice vzdálený, vyhloubený do slínů, odkud béřou ivančičtí 

 a okolní hrnčíři potřebný svůj materiál. Dvěma různobarevnými la- 

 vicemi slinu proráží důl do hloubky asi tří metrů, nedosahuje však 

 podkladu. Hořejší lavici skládá tmavošedý slin s nádechem do fialová, 

 spodní světložlutý. Sliny obou lavic jsou jemné, plastické, mastné; po 

 plavení zanechávají toliko jemný křemenný písek a četné krystally 



