468 v - J- Procházka 



vicích hledáme, nikde nezjistíme pravé globigerinové zvířeny, ve kterých 

 by tyto zaujímaly téměř 50% individuelního množství všech druhů. 

 Bral jsem při výzkumu moravských miocaenních oblastí zvláštní zřetel 

 ku rozvoji Globigerin, ale nenašel jsem podobného poměru na nale- 

 zištích bohatých foraminiferami v oblasti západomoravské : Evanovice, 

 Čebín, Drásov, Tišnov, BoraČ, Železný, Lomnická, Řepka a Lomnice 

 ani v oblasti severozápadomoravské : Černá Hora, Blansko, Lažánky, 

 Bořitov, Žirůtky, Bejkovice, Lysice, Drnovice, Sebranice, Boskovice, 

 Sudice, Kuchnice, Světlé Jevičko, Jaroměřice, Úsobrno, Velké Opa- 

 tovice, Trnávka, Mor. Třebová atd. 



Výsledek, k němuž jsem dospěl, vrcholí u výroku : pravé globi- 

 gerinové sliny a jíly rozprostírají se toliko po střední Moravě, dosahu- 

 jíce až po výchoze údolí jižních výběžků vysočiny českomoravské. Do 

 těchto údolí nevnikají. Tamní sliny a jíly Globigeriny sice přechová- 

 vají, avšak toliko v nepatrném individuelním množství. 



Myslímeliž sobě individuelní množství globigerin brněnského 

 slinu redukováno, obdržíme zvířenu slinu evanovického, kteráž s ní 

 těsně souvisí. Identická však je se zvířenami slinu juliánovského 

 a lulčského. 



Juliánov u Brna. 



Mezi Novou horou a návrším u křížů (Fredamberg speciální mapy 

 generálního štábu) východně od Brna, rozprostírá se pruh miocaenních 

 usazenin od západu k severovýchodu, přikrývaje na severu syenih 

 na východu vápenec bílé jury. Písek proložený pískovcovými lavicemi 

 a slin účastní se na složení zdejšího miocaenniho obvodu. Onen od- 

 krývají hluboké lomy na četných místech, tento vystupuje na den tu 

 a tam v jamách, kde diluviální pokrov je proražen. 



Ačkoliv již dříve znám, nepodnítil juliánovský slin po dlouhou 

 dobu nikoho z moravských geologů a sběratelů zkamenělin všimnouti 

 si jeho zvířeny. Až tepré pan dr. K. Kat holický věnoval i této 

 svou pozornost, jemuž děkuji veškerý materiál, o němž je tuto řeč, 

 a jenž po pečlivém a pozorném plavení byl obdržel. 



Pokud se petrografického rázu juliánovského slinu týče, třeba 

 dodati, že je barvy šedožluté, že obsahuje poměrně mnoho vápna; je 

 jemný a hnětný. Po plavení nezanechává mimo organické zbytky 

 ničeho. I jeho vyplavenina osvědčila se, právě jako slinu brněnského 

 a evanovického téměř prosta detritu a písku. Barva schránek sou- 

 hlasí s onou schránek slinu brněnského, evanovického, lulčského, ho- 



