478 Filip Počta 



zvrstvení. Poblíže povrchu tam, kde mají přístupu vzduch i voda, 

 rozpadávají se břidlice na charakteristické roubíky. 



Dále ku severu zvyšuje se profil značně a možno větší část 

 vrstev odkopáním téměř kolmo seříznutých pozorovati. Břidlice bývá 

 zde pevnější v lavicích mohutných, které teprve po delším čase na 

 vzduchu rozpadávají se v roubíky. 



Koubíky, typický to zjev v břidlicích oseckých (c^y), omezeny 

 bývají určitě postavenými plochami, jež na profilu přečasto lze viděti 

 a také měřiti. Plochy ty objevují se jako druhotné zvrstvení, a bylo 

 možno na ložiscích konstatovat hlavně 5 směrů ploch těch, 1. hora 

 10, úklon 18°; 2. hora 10 T 5 y , úklon 80°; 3. hora 8, úklon 68°; 



4. hora 7 T 5 g, úklon 70°; 6. hora 6^, úklon 45°. Dle těchto ploch 

 lámou se břidlice v roubíky a lze někdy i na uvolněném roubíku, 

 postavíme-li jej do jednoho z uvedených úklonů a směrů, nalézti 

 ostatní plochy, jichž poloha přibližuje se pak stupňům výše uvedeným. 

 Břidlice z hloubí vydobytá vyznačuje se znamenitou pevností, temnou 

 barvou a jaksi značnějším množstvím vody ; delší dobu na suchu po- 

 nechaná praská v drť. Na místě tom počínají se objevovati v bři- 

 dlicích pecky často v husté shluky do sebe vhnětené rozličných podob, 

 kulovité, hruškovité, obyčejně sploštělé, někdy i v dlouhých rozvět- 

 vených pruzích, které, pokud se složení týče, obsahují uhličitan vá- 

 penatý s přídavkem hlinitých sloučenin. Zde i na břidlicích, které 

 tvoří silné pevné lavice objevuje se příčná vrstevnatosť a bývají plochy 

 takto povstalé pokryty bílým náletem sádrovým, zjev to na černých 

 břidlicích velice nápadný. V této břidlici vyskytují se stopy po zka- 

 menělinách, a sice nalézány bývají často stonky nějaké blíže neur- 

 čitelné lilijice a pak: 



1. Placoparia Zippei Boeck sp. Druhu toho nalezeno bylo hojnost 

 v rozličných velikostech. Nejmenší měřil 4*5 mm v délce a 2 mm upro- 

 střed v šíři ; největší téměř úplný 27 mm v délce a 15 mm v šíři, ač mimo 

 něj byly ještě úlomky, z kterých souditi se dá na značnější rozměry, 

 tak měřil jeden úlomek v šíři 20 mm. Oba tvary, jak široký tak úzký 

 byly zastoupeny. Často nalézáme jedince stočené, které pak při úderu 

 vypadávají z břidlice. Obyčejně však bývají obdány kůrou, která tvo- 

 řila kouli. Mezi stočenými jedinci zvláště jeden vyniká pěkným za- 

 chováním; jest celý a v kyz proměněný. Článků těla jest 11, ocasních 



5, z nichž poslední ovšem jest zakrnělý a naznačen pouze malou bra- 

 davkou. Ostatní jedinci stočení bývají částěmi kůry dílem zakryty, 

 dílem všelijak znesvářeni. Nejvíce nalézáno bývá úlomků těl, a to 

 Často ve skupinách čítajících 8 až 12 kusů, méně hojně vyskytuje se 



