Seznam českých a moravských pavouků. 3 



Kocha a v jiných spisech. Spolu připojil jsem geogr. rozšíření jedno- 

 tlivých druhů, pokud mi dotyčné práce faunistické přístupny byly. 

 Ovšem zde zejí značné mezery, uváží-li se, jak málo je dosud ara- 

 neologický obor jen v Evropě, neřku-li v jiných dílech světa zastoupen, 

 a jak málo jest kritických seznamů a prací, jmenovitě ve starší době 

 vydaných. 



Popis některých, jak se zdá, dosud úplně neznámých druhů od- 

 kládám na pozdější dobu, pro mne příhodnější. Schází mi větší počet 

 kusů i srovnávací materiál. 



Spolu upozorňuji budoucí sběratele na zajímavé a dosud defini- 

 tivně nerozluštěné otázky, týkající se stáří pavouků a jich partheno- 

 genese. 



Seznam přítomný čítá celkem 15 čeledí se 130 rody a 391 druhy. 

 Některé druhy (celkem asi 14) potřebují ještě svého odůvodnění ná- 

 lezem dospělých kusů.^) 



Sbírka českých pavouků v českém museu v Praze, na níž je 

 založen seznam českých pavouků f musejního assistenta Pracha a prof. 

 Bárty, potřebuje nutné revise ze stanoviska novějších pokroků ara- 

 neologických. 



I. čeleď: Euetrioidae Thorell. 

 1. Cyclosa Menge. 



C. conica Pallas. Všude obecná. Na Šumavě vystupuje do výše 

 1200 m. V Krkonoších jen v nižších polohách ( — 800 m.). Síť mezi 

 kmeny rozprostřená jest často velmi rozsáhlá. Uprostřed sítě sedí 

 za klidného počasí zvíře. Samečkové velmi řídcí. Na Moravě v okolí 

 Brna a Střelíce. V údolí Punkvy nalezen (J* 6/VII. 



Cechy, Morava, Halič ( — 1100 m.), Tyroly, Uhry, Sedmihrady, Chorvátsko- 

 Slavonsko s Přímořím. Německo. Belgie. Hollaud. Švédsko (Lapponsko) a Norsko 

 po 65" s. š. Anglie. Francie. Švýcary ( — 1600 m.). Pobaltické provincie. Finsko. 

 Již. Rusko. Sev. a stř. Itálie. N. Anglie. 2) 



2. Ei)eira Walckenaér. 



E. angulata Clerck. Fr. Lázně. Sychrov {^ 9 VIII) ve sbírce 

 Dr. Nového) u Turnova. Hlinsko (Ska). Černoušek pod Rípem. N. 



') Spisu určitých nebudu citovati; snadno lze se jich dopátrati dle biblio- 

 grafie v jednotlivých ročnících Zool. Anzeiger a Archiv fiir Naturgeschichte. 



2j Některé nedospělé kusy z okolí Křivoklátu náleží as ku C. ocidlata E. 

 Simon. Druh tento rozšířen jest v Haliči, v sev. Uhrách, Sedmihradsku, Bavorsku, 

 Porýnsku, Slezsku, Francii, v již. Rusku a na Korsice. 



1* 



