2 VIII. Čeněk Zahálka 



Kokořína ku Mělníku, vrstvy jejich mění se v jemné sliníte pískovce 

 desko vité, později v písčité sliny a vápence u samého Ěipu. Právě 

 v těch místech Kokořínského důlu, kde očividná tato změna faciová 

 nastává, ústí do Kokořínského důlu Ěepínský důl. Proto je žádoucno, 

 abychom před návštěvou labyiinthu pískovcových skal krajiny Koko- 

 řínské a ústřední části vysočiny Dubské tohoto důlu blíže si po- 

 všimli. 



Řepínským důlem označujeme v krajině mělnické důl, který 

 v délce 6 km. směrem asi východozápadním od Řepína (dno 218 m 

 n. m.) až po Kokořínský důl (dno 188 m n. m.) sahá. Má spád 57oo- 

 Průměrná šířka dna údolního obnáší as 100 m. Při úpatí strmí sráz- 

 nější stráně as 40 m nade dnem, pak se stráně povlovněji zdvihají 

 do značné výše. Éepín, jenž zaujímá na Shonech 303 m n. m., zdvíhá 

 se 87 m nade dnem údolním. Protější stráň Libeňská dosahuje na 

 vrchu Libni 299 m n. m. čili 83 m nade dnem důlu. Jeníchovská 

 stráň dosahuje v Jení chove 286 m n. m. to jest 98 m nade dnem 

 údolním, kdežto protější stráň dosahuje na vrchu Hostinné 280 m n. 

 m. čili 92 m nad týmž dnem důlu, Kepínský důl je však jen dolní 

 oddíl 15 Jem dlouhého důlu, jehož počátek padá až mezi Nebužely a 

 Velký Oujezd do výše 310 m n. m. Tam při samé silnici Mšenské 

 vzniká ze dvou malých ale náhle hluboko se zarývajících roklí Husův 

 důl, směřující ku JV. až mezi Zivonín a Chorušice (dno 240 m n. m.), 

 kdež má hloubky 60 m pod povrchem okolním. To jest vlastně horní 

 oddíl Ěepínského důlu o délce 4"5 hm a spádu 15"56"/oo- Odtud až 

 mezi Kepín a Eadouň (dno 218 m n. m.) je důl velmi klikatý celkem 

 asi směru JJV., zarývá se až 83 m pod nejvyšší stráň v Řepíně. Má 

 délku 4'5 km a spád 4*897oo- To je vlastně střední oddíl Ěepínského 

 důlu. Po celé své dráze přerušeny jsou stráně Ěepínského důlu většími 

 neb menšími roklemi příčnými, z nichž největší jest Jeníchovský důl. 

 Levá stráň důlu prohloubena je blíže svého ústí souběžným údolím 

 Kouty mezi Raholinami a Hostinnou, několika příčnými roklemi v Bo- 

 rech po obou stranách čedičové Homole, pod Radouní a Zahájkem. 



Ěepínský důl mezi Ěepínem a Kokořínským důlem, o němž tuto 

 pojednati hodláme, má podobný ráz povrchový jako přilehlý Kokořín- 

 ský důl, proto jej ještě k Dubské vysočině počítejme. Má také svou 

 důležitost po stránce geotektonické, jak jsme již ve zprávě své „Geo- 

 tektonika křídového útvaru v okolí Ěipu" uvedli. Ěepínským důlem 

 naznačena jest dislokační čára směru ZV., kterou jsme nazvali Ěe- 

 pínskou dislokací. Na dislokaci tu přišli jsme již v krajině mezi 

 Chlomkem a Mělnickou Vruticí, v prodlouženém směru Ěepínského 



