4 VIII. Čeněk Zahálka 



nad povrchem dna diilu vystupuje. Nejmladší pásmo našeho útvaru 

 křídového v okolí Řípu — pásmo X. — ■ zachováno jest jen v nej- 

 vyšších místech našeho podolí a to kol Řepína, Jeníchova, Hostinné 

 a Libně. 



Mocné nevrstevnaté hlíny diluvialní kol Repína, Libně a Jení- 

 chova chrání co příkrov pásmo X, před snadným větráním a spla- 

 vením. Často nalézáme pod diluvialní hlinou vrstvu diluvialního štěrku, 

 jenž složen jest z kousků slinitého vápence stmeleného bělavým 

 mastným jílem slinitým. Jak štěrk, tak i tmel jeho pochází z nej- 

 vyšších vrstev pásma X. Diluvialní hlína poskytující velmi úrodné 

 pozemky pokrývá nejen pásmo X., nýbrž prostírá se široce po vyšších 

 vrstvách pásma IX. ba mnohdy zahaluje i nejspodnější vrstvy pásma 

 toho, čím se přibližuje až k úpatí Repínského důlu, jako jest to ku 

 př. při cestě Libeňské, Za Vinicí, pod východním koncem Řepína. 

 Výminečně sahá diluvialní hlína i přes pásmo VIIL jako to jest pod 

 nejjižnějším koncem Repína, kde nalezl v ní mohutnou stoličku od 

 Elephas primigenius pan učitel J. Jansa v Řepíně. Z takové polohy 

 diluvialní hlíny lze souditi, že již za doby usazování se těchto hlín, 

 Repínský důl z větší části měl svou podobu nynější. Dříve již 

 zmíněná Repínská dislokace, jejíž vznik s velkou pravděpodobností do 

 doby třetihorní klásti lze, byla velmi nápomocna ku svádění dešťo- 

 vých vod dle sklonu souklonných vrstev v místa, kde je čára dislo- 

 kační, čím vymílání vrstev a prohlubování Repínského důlu nastalo. 

 Četné rokle, ktoré rozrývají levou stranu podolí od Radouně až ku 

 Hostinné mají také směr SSZ., souhlasný se sklonem tamějších vrstev 

 útvaru křídového. 



Alluviální náplavy, zvláště pískové, pokrývají dno důlu neb po- 

 stranních údolí a roklí, jakož i četné stráně v nich, zahalujíce vrstvy 

 útvaru křídového. 



Vyvřelé horniny prorážející útvar křídový v Repínském podolí 

 zastoupeny jsou čedičem a čedičovým tufem. 



V Borech mezi Hostinnou a Libní vystupuje mezi dvěma hlu- 

 bokýma roklema při cestě Byšické kopec zvaný Homole. Ve vrcholu 

 jeho vystupoval před léty pevný černošedý čedič. Když na přítom- 

 nost čediče tohoto upozornil pan učitel J. Jansa z Repína, byl vybírán 

 pevný čedič pro štěrk na silnice až do hloubky asi 30 m, i povstala 

 po vybrání jeho obráceně kuželovitá dutina. Stěny této dutiny posud 

 se skládají ze sloupovitého čediče. Sloupy tyto sotva delší jednoho 

 metru jsou kolmé ku stěnám dutiny kuželové a ve styku s písčitým 

 slínem, jenž čedičovou Homoli objímá. Zbylý čedič jest křehký, proto 



