16, VIII. Čeněk Zahálka 



sokou Libní zakryty jsou vyšší vrstvy pásma IX. mocnou cliluvialní 

 hlínou, zvláště u Harbaska. Splavený písek z vyšších vrstev pásma IX. 

 zakrývá tu více tam méně výchozy vrstev útvaru křídového ve strá- 

 ních Raholin, v Kloučkách, v Borech i v Babině, přec však v úvozech 

 cest pěkné profily vrstev jsou odkryty, zejména v Borech, po obou 

 stranách čedičové Homole. Pozorujeme-li blíže petrograíické poměry 

 pásma IX. ve vytknutých stráních, shledáváme, že souvrství a. zů- 

 stává nezměněno, souvrství h. však písčitějším se stává tak, že v Bo- 

 rech již v pískovec je proměněno; však pískovec ten není ještě kvá- 

 drovým. Spodní vrstvy souvrství h. jsou ještě deskovité, velmi slinité 

 a jemné pískovce, také vyčnívají z nich pevné a tvrdé lavice křemi- 

 tých vápenců a i v těch vidíme příbytek písku a mnohé z nich činí 

 dojem vápnitých pískovců. Nejvyšší poloha pásma IX. se prozrazuje 

 v Borech co rezavý písek, který povstal zvětráním pískovce drobno- 

 zrnného se slinitým tmelem. Souvrství c. jeví se složeno z písčitých 

 slínů a křemitých vápenců, kdežto nejvyšší souvrství d. v Borech 

 i v Babině v pískovec slinitý desko vitý, dosti hrubý, se proměňuje, 

 následkem přibývání hrubých zrn křemenných. V té podobě s hoj- 

 nými Rhynchonellami plicatilis nalézáme jej nad Babinou při cestě 

 1500 m na západ od Libně, kdež pod souvrstvím X. a. na povrch 

 vychází. Proíil dle cesty Byšické z Repínského důlu k Homoli jeví 

 se takto: 



Vrchol Homole as 263 m n. m. 



><í 



I Písčitý slin šedý s křeniitým vápencem. Dává dobrou půdu lesní a j 

 ^* j bývá lesním porostem zakryt as 12 jm 



!2. Pískovec drobnozrnný slinitý, žlutavý, na povrchu v žlutý neb 

 rezavý písek rozpadlý. 

 1. Velmi slinité deskovité pískovce šedé s křemitým vápencem neb 

 vápnitým pískovcem. 1 -|- 2. =z as 16 m. 



a. Písčité sliny šedé střídají se s křemitým vápencem . . . as 12 m j 



Pás. VIII. Kvádrový pískovec šedý neb žlutavý 11 in 



Dno Repínského důlu. 206 m n. m. 



Mocnost souvrství a. jen málo se zvětšuje při postupu našem 

 od západu k východu. Za to však mocnost souvrství h. se téměř zdvoj- 

 násobuje a ještě větší měrou roste souvrství c. a íž., jak nás o tom 

 poučuje proíil obr. 45. od mostu v Éepínském důlu, podle staré sil- 

 nice na Libeň, doplněný velmi pěkně odkrytými vrstvami v roklích, 

 lomech a v úvozech cest na východ od silnice, pod Libní a Radouní. 



