Pásmo IX. útvaru křídového v okolí Ěipu. 21 



pískovce jsou proměněny. Vyšší část souvrství &., která tu není pří- 

 stupna a kterou jsme viděli pod Libní z kvádrového pískovce složenou, 

 bude i zde v pískovec, třeba nebyl kvádrový ještě, proměněna. Půdy 

 jsou totiž v oboru nepřístupných jeho vrstev pískové a pak nedaleko 

 odtud, sotva 1 km na východ spatřujeme vyšší část souvrství 6. v po- 

 době kvádrového pískovce ve stráních Jeníchovského díilu vystupovati. 



Zajímavé jest, že takové slinité vápence Inoceramové d. pásma 

 X., které u Eoudnice zřídka kdy zrnko křemenné (mikroskopické) 

 chovaly, zde u Jeníchova neobyčejně mnoho mikroskopických zrnek 

 křemenných mají, jak Frič^) uvádí. Že se také písčitějším stalo pásmo 

 VII. a VIII. u porovnání s profily po východních stráních Vrutických 

 pod Hostínem, to vychází na jevo srovnáním dotčených profilů. 



Že mocnosti pásma IX. od Hostinné k Jeníčkovu přibylo valně, 

 též z porovnání profilů následuje. 



Stopuj eme-li nyní pásmo IX. po pravé stráni Repínského důlu 

 na východ ku Repínu, shledáváme, že má tytéž vlastnosti, jaké jsme 

 viděli u souvrství jeho po levé straně důlu. Mezi Jeníchovskýra důlem 

 a Repinem přístupny jsou vrstvy pásma IX. v Hraštici a na Pusté 

 vinici. Též v Repíně samém a pod Šibenicí, zvláště dle cesty, která 

 vede z Repína směrem k Libni. Tu a tam jsou některé vrstvy zakryty 

 diluvialní hlínou, co vsak na jednom místě nepřístupno, to na druhém 

 doplniti možno. Tak zhotoveny jsou oba následující profily, z nichž 

 prvý jde z Repínského důlu podle silnice obcí Řepínem až ku kostelu, 

 druhý od mostu v témž důlu dle cesty ku vých. okraji Repína. 

 (Obr. 46.) 

 Kostel v Kepíně. 296 m n. m. 



AUuvium { Ornice, „červenka" zvaná 0*5 až 1'05 m 



■ 294-95 ■■ — 



Diluvium 



f 2. Žlutá hlína „červenka" zvaná 2-o 1 .,, 



\ 1. Štěrk z úlomků bílého slinitého vápence ve hlíně žluté . 1-0 |^^ 

 291-95 • 



X 



d. 



\ 



^ ( Slinitý vápenec „křidlák", blíže povrchu bílý, dále od povrchu 

 modravý, v pevných velkých plotnách se lámající, střídá 

 se s měkčími vrstvami, které se na povrchu v bílý jíl roz- 

 padávají 



! Vápnitý slin modravý dále od povrchu pevný blíže povrchu ^ g 

 v mastný modravý jíl rozpadlý. Nadržuje vodu. V něm 

 obecní studna 



[ Vápnitý slin glaukonitický, žlutavý do zelena, na povrchu v jíl 

 a. I rozpadlý^ s hrubými zrny křemene. Přístupný ve Hraštici, 

 [ méně v Eepíné pod č. d. 125 l-Q , 



275 



^) Priesener Schichten S. 33. Studien im Geb. d. bohm. Kreideform. 189i 



