24 IX. F. Vejdovský 



vým, jediným to orgánům smyslovým, jež jsem mohl zjistiti. Neboť 

 oči, jež až dosud známe u všech druhů toho rodu, scházejí druhu 

 šumavskému. 



Formu popisovanou řadím k rodu Prorhynchus, neboť veškeré 

 dosud vylíčené znaky potvrzují tento výklad. Avšak k definitivnímu 

 zjištění příslušnosti jeho bylo by zapotřebí znáti i pohlavní apparát, 

 který jsem bohužel nenalezl, neboť veškerá individua byla mláďata, 

 bez žláz a vývodů pohlavních. TJ jednoho exempláře z-dálo se mně 

 však, že těla jejich v zadní třetině značně jsou, jakoby k dělení za- 

 škrcená. 



Že Prorhynchus popsaný náleží spíše k fauně podzemní, soudím 

 z následujících fakt : 



a) že jest úplně bělostný, beze všeho pigmentu ; 



b) že jest dokonale průsvitný, až na stěny žaludku; 



c) že postrádá očí; 



d) že jest to forma světla se štítící (photophobní), zalezající do 

 bahna a pod kaménky; 



e) že jen ve východišti pramene se objevoval. 



3. Prorhynchus hygrophilus n. sp. 



K. PísAšovic a J. Babor připomínají ve Věstníku naulc v Praze 

 z r. 1892,^) že p. dr. A. Štole objevil v údolí jarovském za Závistí 

 u Zbraslavi zvláštního Prorhyncha, doposud nepopsaného. Podařilo se 

 mně několik exemplářů jeho získati na podzim r. 1890 a 1891 a po- 

 dávám výsledky svých pozorování v následujícím kusém popisu. 



Prorhynchus hygrophilus žije v dotčeném údolí ve vlhké půdě 

 a pod spadlým listím na břehu malého potůčku. Miluje tedy vlhko, 

 avšak vodu nemiluje; neboť přenesen do vody, ihned odtud prchá 

 a leze po vlhkých stěnách nádoby, v níž byl chován. Ovšem ale 

 malé nálevníky a vířníky ve vodě, do které byl přenesen, uchvacuje 

 a polyká. Jinak jest dosti otužilý a vydrží několik dnů na živu i v za- 

 jetí; třeba jen udržovati vzduch v nádobě ve stavu vlhkém. Ve způ- 

 sobu života podobá se tedy P. sphyrocephálus, jejž De Man v Nizo- 

 zemí rovněž ve vlhké půdě nalezl. 



Dosahuje délky 3' — 4 mm a jest barvy šedobílé, někdy i značně 

 bělavý. Na přídě jest rozšířený a mělce srdcovitě vykrojený, v kte- 

 rémžto zářezu se nalézá otvor úst, poněkud na břišní straně. Na zad 

 se tělo zužuje, když červ se plazí; když však se přissaje, rozšíří se 



") Rhynclioclemus terrestris v Čechácla. Věstník král. spol. nauk v Praze 1-892. 



