Nové zprávy o turbellariích. 27 



objímá. Rozeznává se od hrbetní kommissury tím, že sestává jen 

 z gangliovýcli buněk, velikých to bipolárných elementů. 



Vedle smyslovýcli brv jsou ještě oči smyslovými orgány tohoto 

 druhu. Oči jsou červenohnédé se světlým tělískem, jež by se mohlo 

 vykládati za retinu. Jamky vířivé jsem nepozoroval, ač je pravdě 

 podobné, že i ty jsou přítomné. 



Taktéž z exkrečních orgánů znám jen části, znatelné po hojných 

 vířivých plaméncích, zvláště v okolí mozkové zauzliny. 



Pohlavní orgány. Skoumal jsem jmenovaný druh vždy jen v říjnu 

 a shledal u všech exemplářů, že mužský apparát pohlavní byl již zcela 

 degenerovaný, kdežto samicí žlázy se ještě v plné činnosti nalézaly. 

 Dle těchto pozorování, jakož i dle sdělení mých předchůdců, jež se 

 touto otázkou zabývali, jest jiáto, že Prorhynchus jest proterandrický 

 obojnatec. Dle Kennela a Brauna možno na jisto postaviti, že varlata 

 Prorhyncha po obou stranách střeva jakožto malé, kulovité follikule 

 se zakládají, jichž posledně jmenovaný autor 2 — 3 páry podle žaludku 

 shledal, kdežto Kennel o různém množství a postavení jich mluví. 

 Na svých praeparátech shledal jsem jen 3 follikule varlatové, jež však 

 již byly nečinné. Též vesicula seminalis nebyla již vyvinuta a pyje 

 scházela; ovšem ale svalnatý vývod samčí ústil do pochvy jícnové. 



O samicích orgánech mám tyto zkušenosti : 



V zadní části těla nalézá se na břišní straně trs žloutkovaječný. 

 Střední část této žlázy jsou v řadě za sebou následující zárodky va- 

 ječné, po obou stranách pak mladé buňky žloutkové. Řezy učí, že 

 vaječné buňky jsou během vývoje uzamčeny do zvláštních follikulů, 

 jejichž buiiky jsou změněné žloutkové. Otvor pohlavní nalézá se 

 v středu těla. 



Prorhynchus hygrophilus jest druhým zástupcem tohoto rodu, 

 který se suchozemskému životu přizpůsobil. Jak známo, naučil nás 

 De Man prvého takého Prorhyncha znáti pod jménem P. sphyrocepha- 

 lus, jejž v těchže poměrech života v Hollandsku nalezl. Oba druhy jsou 

 si tak podobné, že jsem prvotně měl za to, že jarovská forma jest 

 totožná s hollandskou, liší se však od ní mnohými charaktery při 

 bližším srovnání. 



Prorhynchus hygrophilm jest dle tvaru svého nejpříbuznějším 

 P. applanatus Kennel, kterého Kennel na ostrově Trinidad v rybníce 

 hojně porostlém pozoroval. Podobnost jest tak značná, že, srovnávaje 

 vyobrazení dotčeného autora s svými, měl jsem z počátku za to, že 

 to táž forma, která na jiných místech může žíti ve vodě, kdežto u nás 

 zvykla si na vlhkou půdu. Ovšem ale při podrobnějším srovnání jeví 



