28 XI. F. Vejdovský 



se značné rozdíly, pro které nutno rozeznávati oba druhy co samo- 

 statné. Jest P. applanafus bělavý, 3—4 mm dlouhý, na přídě roz- 

 šířený a srdcovitě vykrojený, na zadu zaokrouhlý a četnými papilkami 

 přidržovacími opatřený. Jícen zdá se rovněž souhlasiti s tímže orgánem 

 u P. hygrophilus. Oči mají u P. applanafus pigment při propadajícím 

 světle žlutavý, při nepadajícím bělavě lesklý. To jsou veskrze znaky 

 souhlasné pro oba druhy. 



Avšak střevo druhu trinidadského jest podstatně jiné; předsta- 

 vuje tenkou, rovnou trubici, jež se táhne od pharyngu až na konec 

 těla, zasahá však též slepým přívěskem pod jícen. Toto rovné střevo 

 jest po celé délce opatřeno postranními slepými laloky, jež jsou úzké, 

 kolmo ku hlavní větvi stojící a hustě v pravém úhlu od střeva se 

 ku stranám těla rozbíhající. Nejsou rozvětvené, ukazují však, jakoby 

 bylo střevo pravidelně segmentováno. 



To jest nejpodstatnější rozdíl mezi P. applanatus a hygrophilus. 

 Neboť o pohlavním apparatu zmiňuje se Kennel jen potud, že nenalezl 

 rovněž samčích orgánů, domnívaje se, že se tyto vůbec velmi pozdě 

 zakládají, což u srovnání s P. hygrophilus případné není, víme-li, že 

 u tohoto druhu v říjnu vůbec nebylo ani varle ani kopulační apparát 

 vyvinut. Avšak ani u P. applanatus nenalezl Kennel ničeho, co by 

 na známou chitinovou pyji u P. stagnalis upomínalo. Kennel nalezl 

 P. applanatus 20. února na Trinidadu a pozoroval jej v následujících 

 dnech. 



§ 4. O novém druhu Macrostomid. 



V nálevu od Chotěboře nalezl jsem četná individua nového druhu 

 Macrostoma, které pro své zvláštnosti může býti příčinou, aby se cha- 

 raktery čeledi Macrostomidae rozšířily. Jest to malé, sotva 1"5 — 2 mm 

 dlouhé, bělostné tm^bellarium na zad ve známý lopatkovitý „ocas" 

 prodloužené, na před stejnoměrně široké a uťaté. Pro hojné brylky 

 tyčinkové lze však jen dosti nesnadně vniternou organisaci sledovati. 

 Pokryv brv má se asi tak, jako u M. hystrix, rovněž tak jako třaslavé 

 bičíky, jež na prvý pohled se zdají, jakoby to byly brvy tuhé, za něž 

 se také u všech turbellarií dříve považovaly. Graee zjistil však, že se 

 míhají a potřásají, i dal jim název „Geisselhaare". Ony jsou zvláště 

 na přídě těla hojné, avšak i po stranách jich dosti roztroušeno. 



Ostatně co se týče tyčinek kožních a lepivých buněk v ocase, 

 souhlasí tento druh s M. hystrix; ano má s ním i mnoho jiných 

 známek společných, jako u př. nervovou soustavu, jež rovněž tvoří 

 podkovovité ganglion, sestávající arciť ze 2 polovin a v oblouku se 



