30 IX. F. Yejdovský 



odpovídající těmže orgánům Stenostomid, Prorliynchid, Microstomid. 

 Ale ovšem organisace jejich jest nesnadno k rozřešení; jeví se pouze 

 jako vchlípení kutikulárné do nitra, ganglion zvláštní na jich basi 

 nezdařilo se mně nalézti, s tíží pak lze objeviti slabé větve nervové, 

 jež se šikmo z mozkové zauzliny k těmto jamkám ubírají. 



Otvor ústní je dlouhá skulina jako u M. liystrix a vede do rovněž 

 velice ztažitelného jícnu, jenž představuje známý „Pharynx simplex", 

 jak jej Graee deíinuje. Pharynx ten se nevychlipuje, nýbrž při při- 

 jímání a vyvrhování potravy ze žaludku se pouze mohutně rozevře 

 a to tak mohutně, že i buňky žaludkové na povrch trčí. Tehdy 

 zbytky potravní, u př. skořepiny diatomaceí neb sladkovodních rhizo- 

 podů přímo ze žaludku se vyvrhují. K roztažení jícnu slouží 2 páry 

 mohutných svalů — dilatatores pharyngis, — jež na právo a levo 

 po páru na zevní obrubě jícnu inserují, šikmo pak parenchymem na 

 zad probíhají a ku stěně tělesné, asi ve výši, kde počíná žaludek, 

 se připínají. Pharynx má stavbu podobnou oné, jakou se vyznačuje 

 M. hystrix. Jen žlázami, ve stěně pharyngu se nalézajícími, se po- 

 někud liší naše M. obtusum. Žlázy ty leží mezi normálnými buňkami 

 pharyngu, jsou četné a hojným hrubozrnným obsahem lesklým na- 

 plněné. Zevním koncem přechází každá žláza jícnová, jež má asi týž 

 význam jako slinné žlázy v jícnu soudkovitém, v dlouhý stonek, který 

 posléze přechází ve vlastní, rozvětvené tělo žlázy. Tyto elementy 

 slinných žláz jsou svými větvemi a nádory velmi nápadné. 



Jícen i žaludek uvnitř velmi živě víří; brvy žaludečné jsou pře- 

 velmi jemné. 



Exkreční soustava Macrosfomid dosud není známa; jen tu a onde 

 byly pozorovány jednotlivé části její. M. obtusum pro svou větší prů- 

 svitnost, než jakou se vyznamenává M. hystrix, dovoluje alespoň v hru- 

 bých poměrech poznati kanálky exkreční. Po obou stranách těla v přídě 

 vidno, že se tu táhne velice vinutý a kličky tvořící kanálek od zadu 

 ku přídě; odsud však až k přednímu okraji obrací se nazpět, rovněž 

 četné a odpovídající kličky tvoře; pokud nepřekáží žaludek, lze tuto 

 zpětnou větev dosti daleko sledovati, patrně však během dalšího prů- 

 běhu naduřuje v kanálek silnější, jenž v zadní třetině těla po obou 

 stranách žaludku zřejmějším jest, ač i zde nutno nejsilnějších zvět- 

 šení k jeho objevení použiti. Brv neshledal jsem ani v předních klič- 

 kách, ani v zadním rozšířeném vývodu, rovněž ani plaménků vířivých. 

 Oba vývody sbíhají na zad z pravá a z leva až do lopatkovite rozšíře- 

 ného konce těla, kde sjednocují se v jediný naduřelý odstavec, jenž 

 téměř terminálně na venek vyúsťuje. 



