Pásmo IX. útvaru křídového v okolí Řipu. 3 



zvláště vyšší vrstvy pásma IX. na povlovně svážených plochách ce- 

 lého poclolí, sahajíc až ku nejvyššímu okraji příkrých stěn důlu. Vý- 

 minečně zasahuje žlutá hlína až ke dnu údolnímu, ku pr. pod Jení- 

 chovem u Hájovny, v Bouňově, v Bundolu. Z polohy diluvialní hlíny 

 lze souditi, že za dob jejího ukládání mělo již Jeníchovské podolí 

 tvářnost podobnou jako nyní. 



Alluvialní písek někdy dosti slinitý a hlinitý povstalý spláknutím 

 vyšších písčitých vrstev místy se žlutou hlínou diluvialní, vyplňuje 

 dno diúu, úpatí příkrých strání a zakrývá velmi často výchozy vrstev 

 útvaru křídového. 



2. Petrografie. 



Petrografické poměry pásma IX. jsou celkem podobny oněm 

 v Řepinském podolí. Ten jest pouze rozdíl, že horniny stávají se od 

 ústí Jeníchovského důlu k jeho počátku písčitější. 



Slepenec v nejvyšší části souvrství h. byl u.Ěepína 0*46 m 

 mocný, však pod Živonínem má již mocnost 1*2 m a má větší va- 

 lounky křemene nežli u Řepína. Barva jeho jest zažloutlá a vystupuje 

 kvádrovitě. 



Pískovec kvádrový s chudým slinitým tmelem vystupuje v horní 

 části souvrství b. Nejspodnější část souvrství bryozoického d., která 

 u Libně (vrstva IX. d. 1 z části) v podobě hrubozrnného písčitého 

 slinu vyvinuta byla, přechází v Bundolu v pevné deskovité pískovce 

 glaukonitické hrubozrnné, v Kušálově ve kvádrový pískovec hrubo- 

 zrnný šedý neb zažloutlý s chudým vápnitým tmelem. Kvádrovec vy- 

 stupuje nápadně ve stráni v mocnosti 3 m na několika místech. 



Pískovec glaukonitickij v nejspodnější části souvrství cl, který 

 uvidíme (tak jako v Kušálově) později S. od Nebužel kvádrovitě vy- 

 stupovati, vychází v úvozu cesty z Bundolu do Nebužel v pevných 

 deskách nápadně z povrchu. Čerstvý má barvu zelenavě šedou. Tři 

 čtvrtiny hmoty zaujímá křemen v zrnech šedých, zelenavých, méně 

 červenavých, bílých, tmavošedých. Zrna dosahují někdy velikosti hrachu 

 a činí pískovec hrubozrnným. Vedle zrn křemenných jsou zrnka giau- 

 konitu co tráva zelená dosahující velikosti máku; jest jich dosti 

 mnoho a způsobují zelenavou barvu pískovce. Tmelem zrnek pře- 

 dešlých jest bělavý vápenec, který vrypem bílým se prozrazuje. Vá- 

 pnité skořápky Exogyra lateralis jsou místy zřídka k nalezení, místy 

 zase v chomáčích se objevují. Větráním glaukonitu stává se žlutší a 

 konečně na povrchu zrezaví. Celkem pískovec ten nesnadno větrá. 



1* 



