Sacharifikace škrobu íermenty pankreatickými. 9 



Baňka č. 3. 



Doba záliřevu: 7 dní. 



25 cm^ filtrátu poskytlo 46"0 mg Cii, což odpovídá 23'9 mg 

 glukosy. 



Otáčivost: «!,=: + 1^290. 



Mimo to vypařeno jest 8 cm^ roztoku v misce platinové při 

 teplotě lázně vodné; výparek nad SO4H2 usušen obnášel 66*2 mg, 

 čili na 100 cm^ přepočteno 0'829 g. 



Reakce jódová: zbarvení fialové s nádechem do červena však 

 slabším než v č. 2. Ostatně stejné chování se. Přítomnost erythro- 

 dextrinu tím dotvrzena. 



Baňka č. 4. 



Doba záhřevu: 91 dní. 



25 cm''^ filtrátu poskytlo -Q&Q mg Cu, což odpovídá o4*l Qng 

 glukosy. 



Otáčivost: cíi) =r: -j- l'^353. 



Mimo to vypařeno 10 cm^ roztoku v misce platinové; výparek 

 obnášel 123'7 mg, tedy na 100 cm^ přepočteno 1-237 g. 



Reakce jódová: jako u č. 3. 



Zvláštní zmínky zasluhuje zkouška fenylhydrazinová. Marně sna- 

 žili jsme se totiž po varu s činidlem fenylhydrazinovým v roztocích 

 dokázati stopy krystallických osazonů — rozhodně se však neukázaly 

 charakteristické chomáče krystallické glukosazonu. 



Nebylo tudíž možno z této řady pokusů o jakosti vzniklého 

 cukru rozhodnouti — spíše však dá se tu tušiti přítomnost maltosy 

 než glukosy, ježto ona větších koncentrací svých roztoků má zapo- 

 třebí, aby se osazonovou zkouškou projevila, než glukosa. 



V čem příčina rozdílného působení fermentů v obou námi stu- 

 dovaných případech záleží, o tom neradno ukvapeně souditi — po- 

 měry jsou zajisté složité a neběží tu jen o poznání konečných pro- 

 duktů fermentace, ale o celý postup přeměn všech zplodin škrobových 

 až k oněm produktům konečným — kteréžto problema v této své 

 důležité úplnosti nebývá vždy dosti jasně .pochopováno. 



Z kvantitativních dat o jednotlivých roztocích uvedených hle- 

 děli jsme nabýti přehledu o časovém průběhu reakce. 



I bylo jecbiak vypočteno na základě množství vyredukované 

 mědi množství glukosy v gramech na 100 cm^ připadající. Že volena 

 právě glukosa, nevadí zde, kde jen o porovnávání běží, ani v tom 

 případě, kdyby byla produktem rozkladu maltosa. Táž veličina počí- 

 tána pak z pozorované rotace,, opět jakoby optická aktivita byla to- 



