6 XXXI. J. N. Woldřich: 



skélio údolí), Tyršova ulice. Na levém břehu Vltavy : Smíchov (Kinská 

 ulice) a Letná. V Šárce a u Hlubočep jsem je neshledal. 



Všeobecně ještě podotknouti dlužno, že veškeré hrance mnou 

 nalezené v původních vrstvách písčito-štěrkovitých vyskytly se jen na 

 povrclm vrstvy písčito-štěrkovité a nikdy uprostřed vrstev takových. 

 Okolnost tato přispívá novým důkazem ku vzniku hranců. Tak vy- 

 skytly se v průřezu původní štěrkovité vrstvy pod humosní půdou 

 a ssutí spočívající, u svatováclavské trestnice v Praze jen u povrchu 

 štěrku v celém dlouhém průřezu nenalezl jsem ani jeden hranec uvnitř 

 vrstvy té uložený. Taktéž objevily se při kopání studně na Karlově 

 náměstí, pak v Žitné ulici, na Tylově náměstí a v Sokolské třídě na 

 Vinohradech, kde ohromné spousty štěrku ku základům domů vykopány 

 byly, jen z počátku, načež úplně vymizely. Na podobnou okolnost 

 poukázal Waiinschaffe a Mickwitz. 



Není pochybnosti, že vyskytují se hrance u Prahy hlavně na 

 pravém břehu Vltavy veskrz tam, kde písčité štěky starší útvary po- 

 krývají. Z okolí F, Zernoseh obdržel jsem od p. Dra. Matějky několik 

 kusů dioritických hranců, jež nalezl tam ve štěrku a jež měl za po- 

 dezřelé výrobky předhistorické. 



Vybroušené plochy recentní, jež podnes v pouštích a písčinách 

 vítr pískem vytvořuje, vykazují povrch lesklý ; plochy ty na valounech 

 diluvialních a starších pozbyly během času lesku svého, kterýž se 

 však ihned objeví, třou-li se nějakou látkou drsnou. Tím, jakož i jejich 

 Madliým povrchem a hlavně ostrými hranami různého, ponejvíce tupého 

 úhlu sklonu, liší se očividně od původních ploch valounů ve vodě 

 otřených, obyčejně poněkud drsných a mdlých. Obroušené plochy hranců 

 z okolí pražského jsou bud rovné, poněkud vduté aneb vyduté ; někdy vy- 

 kazuj í vybroušené ďupky různé velikosti ; rýhované hrance se zde 

 nevyskytly. Horniny, z nichž valouny ty se skládají, jsou ponejvíce 

 křemence a to, žluté, šedé, hnědé, červené, ale i často křemen bílý, 

 šedý a modravý, též buližník a lydit. 



Podle toho jestli vykazují hrance obroušené plochy více méně 

 rovné, jen po jedné aneb po olfou stranách a mají-li po jedné straně 

 jen jednu, neb dvě, neb tři neb čtyry aneb pět a vícero ploch obrou- 

 šených, neb vykazují-li plochy zakulacené, rozeznávati dlužno na zá- 

 kladě dvou set sebraných kusů troje sTiupiny hranců., k nimž připo- 

 jují se ještě nepravidelně větrem vybroušené výhlasy j oboje tyto vý- 

 sledky erosivní činnosti aerodynamické mohly by se nazývati aeroxysty^'^). 



■■'^) „fiiíJro?" zz ohlazený, obroušený. 



