o ectoparasitecli Ligidia. 3 



těla kryt je hustě malými terčky, v optickém průřezu s povrchu kru- 

 hovitými, se strany vidíme, že mohou býti také sploštilé. Barva žlu- 

 tavá. Světlo lámou intensivně, následkem čehož vystupují velice pla- 

 sticky. Nekryjí však celé tělo. Je partie, při zvířeti v klidu kruhovitá, 

 jež těchto terčků je prosta a zde právě vystupují pseudopodie, re- 

 spective veliký lalok, „noha", na jehož konci tvoří se vlastní pseudo-, 

 podie. Leze-li zvíře, tato část směřuje vždy ku předu a ostatní část 

 těla táhne se ve směru pohybu na zad. Možno tedy počítati Discellu 

 mezi formy monaxonní a partii, kde vystupuje noha zváti partií přední. 

 Menší individua mohou však na se vzíti také tvar čočkovitý (obr. 13), 

 kde svrchní strana je kryta žlutými terčky, spodní pak vysýlá pseudo- 

 podie. Prodlouží-li se takové Individuum, je válcovité, na svrchní 

 straně kryté terčky, na celé délce spodní může pak vysýlat pseudo- 

 podie (obr. 14). 



Při pohybu je část nekrytá terčky, „noha", na předu zaokrou- 

 lená. Pohyb je tu zajisté způsobován jen proudem plasmy, jenž jde se 

 svrchní strany ku předu, dolů a zpět. Vidíme to na terčcích, jež bý- 

 vají plasmou strhovány a ku předu pošinovány. Nikdy však nedo- 

 stoupí ku přednímu okraji nohy, neboť ostatní terčky s celým tělem 

 stáhnou se za nimi. Líčení toto souhlasí dosti s Nubslinovým^) líčením 

 pohybu u jeho podivuhodné Zonamyxa violacea. Pochybují však, že 

 se Zonamyxa, jak on věc vykládá, předním okrajem nohy přilepí a 

 ostatní tělo za sebou přitáhne. Vstupuj e-li zvíře do stadia klidu, stáhne 

 nohu, tělo se zkrátí a nabývá zvolna tvaru kulovitého. Na místě, 

 kde se noha vtáhla do vnitř, zůstává kruhovité místo terčky nekryté. 



Terčky leží přímo na ectoplasmě, nebo jsou ještě slaboninkou 

 vrstvou ectoplasmy kryty. Soudě dle jich úplně stejného tvaru, veli- 

 kosti i barvy, jsou productem zvířete samotného, ať ectoplasmy nebo 

 endoplasmy. Tomu nasvědčuje také ta okolnost, že u některých malých 

 individuí, nejspíše mladých stadií, jsou terčky malinké, slabě zbarvené 

 a v počtu poměrně malém (obr. 13, 14), takže nepokrývají tělo úplně 

 (nedotýkají se navzájem). Leží však v ectoplasmě nebo přímo na ní. 

 Mohou snad tedy růsti a z plasmy se tvořiti, neboť nedovedl jsem 

 ani z daleka si vysvětliti, jak a odkud by se mohly ke zvířeti do- 

 stati z věnčí. Nebylo by také nic divného, kdyby terčky byly pro- 

 ductem plasmy. Vímeť, že u Euglyphy^) plátky tvoří se uvnitř těla, 



') Nusslin: Uber einige neue Urthicre aus (lem Henenwieser-See etc. Z. 

 f. w. Z. Bd. 40. 



^) Hertwig und Lksskk: Uber Rliizop.] u. dens. nalie steli. Org. Arcliiv 

 fur mikr. Anat. Bd. 10. Suppl. 



1* 



