o ectoparasitech Ligidia. 5 



Chilodon longidens n. sp. (obr. 18—21). 



Tělo obrysu skoro vej čitého, na předu málo na levou stranu za- 

 hnuté (obr. 18), nevybíhá však v ostrý zobáček, čímž liší se od 

 druhu Ch. cucullus O. F. M. Nalézáme však přechod až k formám 

 čistě oválním (obr. 19). Strana hřbetní silně klenutá, se dvěma con- 

 centrickýma rýhama, jež jeví se v optickém řezu při pohledu se strany 

 jako dva a dva zářezy. Přední část poněkud tlustší, kratší a méně 

 ohebná, nežli u ostatních známých forem. Strana zadní tvoří ana- 

 logicky straně přední úzký, nízký okraj. Břišní strana celá obrvená, 

 s concentrickými proužky, pro Chilodonty význačnými. Brvy na přídě 

 jsou však značně delší, než na ostatních partiích. Tvoří tu řadu, jež 

 však stojí před ústy, jdouc od levého okraje skoro až k pravému. 

 Brvy tyto obráceny jsou ke předu a přečnívají okraj těla (obr. 18, 

 19). Poněkud podobné poměry nalézáme u Ch. megalotrocha Stok. a 

 Ch. dubius Maupas.^) 



Tyčinkový apparát jícnový rovný, v zadu sotva o polovici užší 

 než na předu, velice dlouhý. Jeho délka je hlavním znakem této specie. 

 Dosahujeť poloviny délky celého těla. Jádro velké, leží centrálně, po- 

 doby je ellipsové. Vlastní substance jaderná v podobě zrníček inten- 

 sivně se barvících shrnuta je na periferii jádra (chromatosphaerity 

 Schneiderovy). Uprostřed jádra leží veliké, podlouhlé těleso centrální, 

 vyskytující se u všech Chilodontii. Blízký druh Ch. cucullus O. F. 

 M. má centrální tělísko mnohem menší a tvaru kulatého, jak vylíčil 

 Wrzesniowski.^) Podobné poměry nalezl též Grubeb, u Ch. curvitensis 

 Gr.^) Těsně k němu přikládá se nialý, podlouhlý, stejnoměrně se 

 barvící micronucleus. 



U jednoho velkého individua nalezl jsem dva macronucley značně 

 od macronucleu vzdálené. Jeden měl tvar kulovitý, druhý vřeténko- 

 vitý (obr. 20). U jiného individua, asi stejně velikého, bylo mikro- 

 nucleů mnoho, z nichž některé byly růžencovitě spojeny (obr. 19), 

 i zdálo se, že vznikly zaškrcením z jednoho prodlouživšího se vedlej- 

 šího jádra. Tím potvrzuje se domněnka BoTsciiu-ho a Maupasa, že 



V Btitschli: Protozoa, III. Abtheilung, 1887—1889 (Broim, Klassen uud 

 Ordiuingen des Thierr^iclis I.). 



') Ein Beitrag zur Anatomie der Infusorieu. Archiv fiu' iiiikr. Anat. Bd. 

 V. 1869. 



') Gruber: Beobachtungen au Chilodon ciirvideutis. Festschr. d. 56. Verš. 

 deutsch. Naturf. 1883 (citováno dle Biitschli-ho). (Udání tato Btitschli potvrzuje). 

 Týž: Uber Kern und Kerntheilung bei Protozoeu. Z. f. w. Z. Bd. 10. 



