6 XXII. Bok Němec: 



u Colpidiiim a Chilodon mikronucleus před rozdělením se nejspíše 

 silně se prodlouží a dělí. Zvláštní je v našem případu okolnost, že 

 nalézáme tento zjev u individua neconjugujícího se. Ale snad je to 

 stav conjugaci přímo předcházející. Jinak bychom tyto poměry s Gru- 

 berem považovali za abnormální. 



Chilodon longidens žije výhradně na žaberních plátcích Ligidia. 

 Mezi Operculariemi, Discellami a skupinami zoogleí bacterií, jichž na 

 vlastních plátcích žaberních hojně se nalézá, pobíhá s velikou hbitostí 

 a hledá potravu, kterou uchvacuje tyčinkovým vysunutelným appa- 

 rátem. 



Druh tento dosti blízko stojí druhu Ch. cucullus O. F. M., jenž 

 individuellně silně varíruje. Liší se však od něho na první pohled 

 nedostatkem ostrého zobáčku a dlouhým tyčinkovým apparátem. 

 Maggi nalezl ho v mechu, v prostorách docela nepatrných, vodou 

 naplněných. V tom ohledu podobá se popsané nové specii, jež také 

 jen v nepatrné vrstvě vody, žabra kryjící, existovati může. 



Opercularia epistyliiihorniis n. sp. (obr. 22 — 25). 



Tělo slabě vřetenovité, uprostřed nejširší, ke stvolu značněji 

 zúženo než k peristomu. Na příčném průřezu není vždycky tělo vál- 

 covitým, nýbrž může tvořiti tupé hrany 3 — 4 (obr. 25). Také při 

 zataženém zvířeti jeví se leckdy příčný jeho průřez vroubkovaným. 

 Většina forem má však průřez kruhový. Peristom je relativně široký, 

 nedá se přehrnouti, ale úplně stáhnouti při zvířeti zataženém, na 

 němž vyniká jako nahoru se zužující čípek. Discus jako u ostatních 

 Opercularií je průměru malého, končí tupě konicky. Je však velice 

 nízký, tak že jenom vrchol jeho zakončení přečnívá peristom. Stvol 

 je dichotomicky rozvětven, ve speciellním jeho vytvoření lze dvě formy 

 rozeznávati. U individuí, jež žijí mezi žaberními plátky, stvol je nucen 

 rozšířiti se ve ploše a proto netvoří stromkovitý tvar. . Je stlačen a 

 rozvětvuje se jen na dvou stranách na místech dosti od sebe vzdá- 

 lených. U individuí, jež nejsou stísněna, nabývá stvol stromkovitého 

 tvaru a tu rozvětvuje se na tlustším, základním stonku (obr. 24) na 

 místech sobě velice blízkých, nabývaje okolíkového vzezření. Stvol 

 jeví slabé kroužkování, podélné proužkování objeví se dobře teprve 

 po užití reagencií (kys. octová). Každé místo rozvětvení naznačeno je 

 nepatrnou articulací, jako u Opere, articulata. 



Pellicula (cuticula), jako u všech Opercularií, je velice silná. 

 Nejeví ani podélných ani příčných vrásek. Ectoplasma hyalinní. Zvláště 

 mnoho nahromaděno jí je na spodu zvířete, kde se sbíhají tibrilly ke 



