8 XXXII. Boh. Němec: 



že vyhledávají skulinovitá místa, jež mohou po případe vnějšku úplně 

 se uzavříti a vodu před vypařením uchrániti. 



Systematické postavení nového druhu je zajímavé i důležité. 

 Ode všech ostatních Opercularií liší se krátkostí a stísněností svého 

 těla. Tvar Op. epistyliformis upomíná na některou Epistylis. Neboť 

 většina Epistylid je těla krátkého, i musíme těch málo forem, jež 

 ukazují větší prodloužení (zvláště význačným tvarem je Ep. ophrydii- 

 formis Niisslin), považovati za odvozené. Že v našem případě máme 

 co činit s pravou Opercularií, vysvítá z těchto její znaků: 



Peristom při zvířeti nezataženém má menší průměr, než tělo 

 ostatní, nedá se ani dost málo přehrnouti, jak tomu je u Epistylis a 

 rodů příbuzných, Discus je mnohem menšího průměru než peristom, 

 membranella je vysoká, reservní váček schází. Cuticula je velice silná. 

 Stonek rozvětvuje se kloubnatě, jeví circularní i podélné vnitřní 

 proužkování. 



Nová forma v ostatních znacích zdánlivě stojí mezi rody Epi- 

 stylis a Opercularia. Lze sledovati celou řadu od Vorticell k Oper- 

 culariím, nová naše forma hodí se dobře do této řady. Nejnápadnější 

 je nízkost discu. Opercularie právě tím vynikají, že discus obyčejně 

 sedí na dlouhém stvolu, na jehož konci je kruh brv. Lze si předsta- 

 viti, že opercularie vznikly z formy blízké rodu Epistylis, pozbyvše 

 schopnosti přehrnovati peristom a získavše prodloužení stvolu. U Epi- 

 stylis je schopnost přehrnouti peristom mnohem menší než u Vorticell 

 u Opercularií zmizela docela. 



Naskytuje se otázka, zda krátkost stvolu nesoucího discus je 

 znakem pro Op. epistyliformis původním, či adaptací zjednaným. 

 V prvém případu měli bychom tu zajisté formu velice starou, jež 

 mohla se udržeti jen tím, že svým životem omezeným na zvíře sucho- 

 zemské nebyla vydána konkurrenci s ostatními Vorticellinami. Pro 

 názor druhý mluví okolnost, že popsaný druh žije v podmínkách 

 oproti životu ostatních Vorticellinů tak velice změněných. Teninká 

 vrstva vody, na niž je odkázán, mohla snadno působiti zkrácení ce- 

 lého těla a také stvolu nesoucího discus. Výška discu u Opercularií 

 žijících ve volné vodě má zajisté velký vliv na povahu proudu vod- 

 ního, jenž vířivým orgánem je způsobován. Bezpochyby že v slabé 

 vrstvě vody, na niž je Op. epistyliformis odkázána, takovýto proud 

 není možný ani žádoucný. Vířivý apparát přizpůsobil se tedy novým 

 poměrům. Že podivuhodný způsob života velmi na Op. epistyliformis 

 působil, vidíme také dobře na stonku. Přidávám se po této úvaze 

 k názoru, že většina zvláštností, jimiž se liší nový druh od ostatních 



