o ectoparasitech Ligidia. 11 



Nový náš druh neliší se tedy příliš od ostatních. Také on odkázán 

 je. na nepatrnou vrstvu vody udržující se mezi žabrami Ligidia, ve 

 volné vodě brzo hyne. Ale ani úplné vyschnutí nepřetrvá; individua, 

 jež jsem nechal zvolna pod krycím sklíčkem vyschnouti, nikdy se již 

 po navlažení k životu nevrátila. Zdá se, že bude vůbec třeba údaje 

 o schopnosti Rotatorů přežiti úplné vyschnutí, znova kontrollovati. 

 Všecky dosavadní údaje jsou podány buď jen jako mimochodem, nebo 

 aforisticky. Kochs^) přímo popírá možnost vyschnutí zvířete a opětné 

 jeho oživení navlhčením. Jisto však je, že Callidiny a Philodinidi 

 vůbec určitou dobu bez vody vydrží ve vzduchu poněkud vlhkém, že 

 tedy oproti jiným zvířatům vodním značně jsou otužilé. 



Ectoparasiti Ligidia jsou biologicky .zjevem dosti typickým. Mů- 

 žeme je považovati za organismy t. zv. amphibické. Termin tento 

 zavedl R. Schneidera) pro zvířata žijící v dolech v, Rhizomorphech. 

 Amphibickými můžeme zváti zvířata, jež jsou původně čisté vodní, 

 zvykla si však životu ve slabounkých vrstvách vody, nebo docela jen 

 ve vlhkém vzduchu. Sem náleží mikroskopická fauna mechů zkou- 

 maná Maggim, fauna rašelin (Plate, Butschli), vlhké hlíny (Grkef) 

 atd. K ní přistupují nyní parasiti Ligidia. Tímto zvláštním způsobem 

 života nejvíce asi byl změněn způsob respirace. Nedovedeme si jinak 

 představiti, proč zvířata ze své chudičké vrstvičky daná do čerstvé 

 vody nápadně brzo hynou, kdežto v podmínkách na první pohled 

 mnohem horších zcela dobře vydrží. Pro tento způsob života byl by 

 lepší termin „hygrophilní". Neboť líčená zvířata ani nevydrží v suchém 

 vzduchu, ani ve velkém kvantu vody. 



Velice zajímavým je zjev cizopasníků právě popsaných pro Li- 

 gidium samotné. Už prof, Schobl oddělil roku 1861 rody Tricho- 

 niscus, Haplophthalmus a Ligidium od ostatních Oniscoideů jako od- 

 dělení Hygrophileí, opíraje se o facta morphologická. Opravdu, jeví 

 tyto tři rody mnohé znaky původní, jež staví je blízko k formám 

 vodním. Nejblíže však formám vodním — ve vytvoření antenn, ve 

 smyslových orgánech, žlázách a nervové soustavě, — .stojí Ligidium. 

 Leydigovi^) byla nápadná podobnost mezi Ligidiem a Ligií, jež opravdu 

 vede na pobřeží mořském život amphibický. I považuje on Ligii za 



^) KocHS : Uber die Vorgánge beini Einfrieren und Austrocknen von Thieren 

 uud Pílanzensamen. Biol. Centralblatt XII. 1892. 



^; Pi. Schneidek: Das TMerieben und seine Bedingungen in den Ehizo- 

 morpben. 



^) Leydig : Uber Amphipoden und Isopoden. Z. f. w. Z. Bd. 30. Suppl. 



