8 XXXV. Jindř. L. Barvíř : 



Úhlu obou směrů, t. j. v úhlu východním pracováno jest poměrně 

 mnohem méně, a poněvadž tektonické poměry jsou analogické, mám 

 za pravděpodobné, že by i v tomto druhém úhlu, t. j. za novou praž- 

 skou cestou na východ mohl se s důvodem očekávati nález zlata 

 a zlatých rud do hloubky velké, čili mohlo se pokračovati na dílech 

 starých do hloubky. 



Peithner z Lichtenfelsu poznamenává na str. 127. svého díla, 

 že nejvíce zlatonosných rud v okrsku Jílovském vyskytuje se ve 

 hloubce 20 — 30 sáhů pod povrchem. Pak prý následuje nedostatek 

 rud, ale hlouběji opět ušlechtilosti (t. j. zlatonosnosti) že přibývá. 



Zde mohlo by se vážně namítnouti, že nákladný pokus, učiněný 

 erárem v dolu Pepřském a v prorážce Vácslavsko — Pepřské zklamal, 

 ač účelem obojího podniku bylo dostati se na dolejší části proslulého 

 Šlojíře. 



K tomu však poznamenávám následující: 



1. Zdá se mi, že nebylo zde kutáno dosud v celé šířce Šlo- 

 jířských vrstev, jestli vůbec na tom místě Šlojířské vrstvy jsou celé 

 zachovány v původní poloze. Poznal jsem, že ve východní straně 

 Studeneckého údolí křemitý porfyr mnoho změnil a sice právě směrem 

 údolí Studeneckého přeřízl vrstvy Tobolské, že přestávají a teprve 

 za porfyrem opět se objevují. I není nemožno, že také ve Šlojířských 

 vrstvách vyskytují se přetržení nebo pošinutí, kteráž dala by se vy- 

 stihnouti toliko delším podrobným studiem. Faktum jest, že na př, 

 na „mokrém Šlojíři" vrstvy červenavé jsou zohybány až ztrácejí se. 



2. Prorážka ku dolu Pepřskému proto tak dlouho trvala, a byla 

 tak nákladná, poněvadž jde velmi tvrdými horninami. Kdyby bylo 

 tenkráte napadlo někomu prostudovati napřed, jakými horninami 

 bude se museti prorážka bráti, byl by to mohl snadno učiniti u řeky 

 Sázavy a pak ve strži potoka ve Studeném, a možná, že by byli jinak 

 se rozmyslili. Arciť doufali také prorážkou tou zastihnouti před Šlo- 

 jířem nějaké větší rudonosné couky, neboť na západní stráni údolí 

 Studeného viděli také staré haldy. Ale nehledíme-li k tomu, že by 

 to byla zajisté jen velmi příznivá náhoda, kdyby právě byli zastihli 

 pouhou štolou jiné větší rudonosné žíly, lze konstatovati, že by byla 

 důvodná naděje na zasažení prorážkou tou hlavně jen vrstev, které 

 pokládám za Klobásovské. Neboť na coucích vrstev Kocourských bylo 

 pracováno již dávno před tím a zlatonosný couk Vojtěšský byl ve 

 křemitém porfyru, ve kterém couky objevují se jen někdy, jestli totiž 

 křemitý porfyr pi'ávě také v sousedstvu rudonosného zdroje byl roz- 

 pukán, jak o tom jsem konal studia zvláštní. 



