10 XXXV. Jindř. L. Banář: 



s velikým úspěchem SZ u Jílového, u Radlíku, na západ od Studeného 

 na Panském vrchu. Dosud známá délka vrstev Šlojířových činí asi 

 bhn. Podařilo mi se však nalézti, že za starodávna bylo na těch 

 vrstvách dále pracováno a sice opět v souvislosti na 2 hm 

 za Radlík až skoro ku vsi Psárům : po celé čáře nalezneme ještě 

 haldu za haldou, dolík za dolíkem v těchže vrstvách. Nález ten jest 

 tím důležit, že potvrzuje souvislost, nepřetržitost zlatonos- 

 nosti vrstev na délku tak velikou, nehledě ani k tomu, co jinde pra- 

 vím, že z dobrého důvodu zvláště poblíže Radlíku mohlo by býti staré 

 dílo pravděpodobně s výhodou prohloubeno. 



Na JJZ nalezl jsem dále pokračování vrstev Šlojířových u Sá- 

 zavy na pravém břehu blízko za štolou Marie Terezie jakožto vrstvy 

 křemenců přes 50 kroků široké, místem na bělavé pyrity značně bo- 

 haté. Nejbohatší na kyzy pruh bílých vrstev křemencových dal se tu 

 zjistiti na šířku 10 m a výšku 10 m, kterýž obsahuje pyritu značně 

 více nežli '/s celé hmoty dle objemu, v zrnech a krystalech od veli- 

 kosti tečky do velikosti přes V2 cm. Ačkoli mají barvu nápadně bě- 

 lavou, nenalezl jsem ve zkoušených vzorcích arsenu ani na uhlí ani 

 v baniČce. 



Nález východu Šlojířových vrstev u Sázavy má velikou dů- 

 ležitost. 



Nepodařilo mi se nalézti v něm zlata ryzího, ale máme tu pří- 

 rodou učiněný průřez vrstvami Šlojíře, a sice blízko nad Sázavou, 

 který snadno dá se studovati, který také objevuje, jak rudonosnost 

 vrstev jest místní, na místě některém hojnost rudy, jinde málo, 

 a dále zase jest jí více. Snad úkaz ten podmiňuje i nestejnoměrnosť 

 rudonosnosti couků ve vrstvách takových se vyskytujících. 



Tento východ Šlojíře byl hledán ode dávna, ale doposud mylně 

 a tudíž marně, S velikým nákladem dělali také zbytečně dlouhý pří- 

 kop nade vsí Lukami netušivše, že vrstvy Šlojířské na Panském (ne- 

 bo-li dle mapy Pošepného Česenském) vrchu byly porfyrem za- 

 hnuty ! 



Ve výchozech vrstev Šlojířových nebylo dosud ani teknuto kla- 

 divem jiným, a přece byla by odtud nejpřirozenější cesta přijíti pod 

 část blízkých starých zlatonosných dolů ve vsi Lukách, ode dávna 

 již zasypaných, a možná, že by se tam dalo pracovati se zdarem, 

 neboť díla Lucká byla dosti značná, tudíž nepochybně zlatonosná, 

 třeba že hladiny Sázavy sotva dosáhla, sice byly by doly musily býti 

 hluboké na 130 m kolmé hloubky. Mezi doly těmi a výchozy vrstev 

 u Sázavy není aspoň svrchu pracováno, vrstvy opět jsou pokryty ná- 



