12 XXXV. Jindř. L. Barvíř: 



Jiné pásmo zlatonosných couků jest pásmo Tobolské, vysky- 

 tující se v zelených chloritických fyllitech a zelených nebo zelenavých 

 chloritických křemencích. Na vrchu sv. Anny jdou po severozápadní 

 straně vrchole, kdežto vrstvy Šlojířské jdou něco jižněji. Vrstvy tyto 

 jsou poměrně velmi bohatý drobným pyritem a soudím podle velikosti 

 hald starého díla u Jílového, u Studeného a u Luk, že byly tuto daleko 

 bohatší na zlato nežli vrstvy Šlojířské. Také Peithner na straně 128. 

 své knihy píše o nich, že díla na nich jsou starší nežli na Šlojíři. Dle 

 starých zpráv bývaly couky Tobolské neobyčejně bohatý na 

 zlato, třeba že snad jen velmi opatrně míižeme přijati zprávy Hájkovy 

 a zprávu Balbínovu v jeho Miscellaneích, že r. 946 jen v jednom roce 

 bylo získáno zlata na 100.000 hřiven (talenta), a že pověstný důl jeden 

 dal zlata za jeden rok za několik milionů zlatých nynější měny. Po- 

 dobně zní nám jaksi neuvěřitelně zpráva o centech „samorostlého" 

 zlata v dolu Chvoj enském. 



Větráním vrstvy Tobolské nabývají barvy skoro trávozelené. 

 Kyzy mají barvu slabě nažloutlou a větráním stávají se zlatožlutými. 

 Ani když zvětraly vrstvy tyto, kdekoli jsem zkoušel, neobsahovaly 

 vápence a nešuměly tudíž s kyselinou. Zlatonosné couky v nich jsou 

 opět zvláštní výplně puklin, druhotné to žíly křemene s pyritem, 

 zlatem, chloritem a místem i s vápencem. 



Pásmo toto sledoval jsem opět až ku řece Sázavě a zde nalezl 

 jsem východy vrstev těch proti ústí potoka Třepšínského. Vrstvy 

 Tobolské jsou i tam přes 50 kroků široké a mají místem značně 

 mnohopyritu, značně více nežli desátý díl hmoty své. Skály jejich 

 vyčnívají nad hladinu Sázavy asi na 30 m. Odtud opět bylo by 

 tuším záhodno dostati se pod staré doly Lucké, a jest velmi pravdě- 

 podobné, že by se poměrné snadným odvodněním starých zatopených 

 dolů dalo s úspěchem pokračovati na starém díle, ba i mezi Sázavou 

 a Lukami nalézti bohatá místa dosud netknutá. 



Volil pak bych vrstvy tyto dříve nežli vrstvy Šlojířské. 



Mezi Lukami a výchozem jak vrstev Šlojířských tak i vrstev 

 Tobolských jest nahoře půda naplavená, ze které nevyčnívají vrstvy 



město Kašperské Hory, a na severovýchodu Cech zastihneme Trutnovskou krajinu, 

 kdež v okolí také zlato se vyskytlo na několika místech. Význam takové čáry, 

 jdoucí aspoň jihozáp. částí Čech — ne-li dále ještě do Bavor — nebudiž prozatím 

 rozebírán, platil by hlavně pro území krystalických břidlic. Toliko budiž podotčeno, 

 potvrdila-li by se dalším studiem také vědecky souvislost nalezišť zlata v Cechách, 

 připadajících do té čáry, že by faktum takové mohlo míti nemalou dflležitosť po 

 několika stránkách. 



