14 XXXV. Jinclř. L. Barvíř : 



podobné. Kutati na místě tom se shora dalo by se ovšem odporučo- 

 vati teprve po dalších úvahách na místě samém. 



Třetí hlavní pásmo zlatonosných couků jest pásmo Klobá- 

 sovské a čtvrté hlavní pásmo pásmo Kocour ské. 



Obojí pásma couků jsou opět omezena na určité vrstvy. Svě- 

 dectvím toho jest jednak zachování povahy obojích hornin po celé 

 délce každého pásma, jednak i úplné zachování směru vrstev. 



Klobáso vské couky vyskytují se ve tmavošedých, poněkud mo- 

 dravých křemitých fyllitech kyzonosných. Kocourské couky v zelenavě 

 popelavých kyzonosných fyllitech. 



Mezi Jílovým a Studeným jdou obojí vrstvy rovnoběžně s vrst- 

 vami Šlojířskými, Klobásovské jsou od Šlojířských. vzdáleny na vrchu 

 sv. Anny asi 200 kroků na JV, a tolikéž asi vzdáleny jsou tam na 

 JV vrstvy Kocourské od Klobásovských vrstev. 



Pracováno jest na Klobásovských vrstvách od táhlého hřbetu 

 vrchu sv. Anny až ku Jílovému a pravděpodobně i v Jílovém samém. 

 Na vrstvách Kocourských jest pracováno od řeky Sázavy až do Jílo- 

 vého délkou asi 2^2 ^**^- Za Jílovým SV jest v pokračování směru Ko- 

 courských vrstev dle mapy Pošepného hnána erární štola délkou 

 něco přes V2 ^^5 ^^^ v severní části své, jak soudím, již mimo 

 pásmo to na východ. 



Celkem lze říci, že za Jílovým na SSV ku Radlíku na vrstvách 

 Klobásovských a Kocourských není pracováno. Proč není pracováno? 

 — Jsou opět přikryty náplavem. Poloha jejich dá se určiti dosti 

 dobře dle některých malých výběžků v zářezech cest prokukujících : 

 jdou východně od silnice Jílovsko-Kadlické dosti blízko, na východ 

 jsouce omezeny porfyi"em křemitým, zde onde v poli prokmitajícím, 

 míří za Radlický dvůr a mohly by býti při vytrvalosti ne právě pří- 

 lišné kopáním nalezeny. 



Před Jílovým JZ jsou haldy na nich vykopané veliké a činí sou- 

 vislé řady: jedna velká halda jde za druhou. Jest to důkazem, že 

 vrstvy tyto jsou resp. byly u Jílového zlatonosný a sice v sou- 

 vislosti. 



Jdou-li za Jílovým na severní straně zlatonosné velké haldy 

 (Mikulášské haldy dle mapy Pošepného) ještě značně daleko, není 

 pochybnosti, že aspoň tak daleko bylo by lze s prospěchem kutati 

 také na těchto vrstvách, pravděpodobně však snad až ku Radlílvu 

 samému. 



Křemitý porfyr, vyskytující se na východ od nich, dává naději 

 na přítomnost starých puklin, vyplněných rudními žilami. 



