XXXVIII. 



o nových českých Diplopodech* 



Podává Bohumil Němec v Praze. 



S 1 tabulkou a 1 dřevorytem. 



(Práce z ústavu pro zoologii a srovnávací anatomii c. k. české univ. v Praze,) 



(Předloženo dne 11. října 1895.) 



Z Julidú jeví 11 nás největší počet a rozmanitost druliů rod 

 Julus aut. Isobates representován je di'uhem jediným, Blaniulus druliy 

 třemi. Nedávno popsal Brolemann *) 4 nové BlanMy z Francie. Tyto 

 však známy jsou jen v exemplářích 9? takže příbuznost jejich s druhy 

 ostatními není najisto postavena. Možná, že náleží docela novému 

 rodu, neboť v celkové struktuře značně liší se od ostatních. Jsouť 

 robustní, barvy tmavé, počet segmentů velký. Nejblíže jim stojí Bla- 

 niulus fuscus Am. Stein, jenž tvoří jakýsi přechod od teninkých, 

 útlých forem Bl. pulchellus Koch, guttulatus Bose. i forem, jež v tomto 

 pojednání popíšu. 



Podařilo se mi k dosud u nás známým druhům nalézti tři nové, 

 z nichž bohužel jeden mi je znám pouze v exemplářích 9- 



Blaniulus armatus n. sp. blíží se dosti všeobecně u nás rozší- 

 řenému druhu Bl. pulchellus. Bl. palmatus n. sp. habitem neliší se od 

 obou uvedených, ale jeho kopulační nožky svou jednoduchostí tvoří 

 zvláštní typ. Třetí značně se podobá druhu Bl. guttulatus. 



Něco spermalnímu apparatu ostatních Julidú analogického jsem 

 u Blaniula nenašel. Sperma nejspíše je přijato do Ižičkovitě rozší- 

 řené, lamellésní části konečné zadního páru kopulačních nožek a odtud 

 přímo přeneseno do vulv samiček. Jako jinde ve přírodě, dosaženo 

 tu jednoduchého cíle zdánlivě nepoměrně komplikovanými prostředky. 



^) H. W. Brolemann: Notě sur deux myriapodes nouveaux du midi de la 

 France. Bull. de la soc. zool. de France. 1891. 



Tř. mathematicko-prírodovědcká, 1895. 1 



