Pásmo IX. křídového útvaru v okolí Řipu. 7 



jména Biflustru Pražaki. Obsahuje hnízda písčitého vápence bílého, 

 zvící pěstě až hlavy. Týž jest pln úlomků skořápek, zvláště po Exo- 

 gyrách conicách a jiných drobných zkamenělinách. Písku křemitého 

 drobného jest tolik co vápence. Větráním mikroskopického glaukonitu 

 stává se vápenec žlutým, později rezavým. Je-li vystaven vápenec 

 dešti, vylouží se z něho vápnitá součást a zbude po něm jen rezavý 

 písek. Podle toho dlužno rezavé písky na povrchu v tomto horizontu 

 se vyskytující posuzovati. 



Sliníte pnskovce jemnozrnné neb hrubozrnné rozšířeny jsou hlavně 

 v souvrství «, v souvrství c a u Bosyné též v souvrství d. Jsou šedé 

 neb žluté, drobivé neb pevné, deskovité. 



Písčité sliny barvy šedé po zvětrání zažloutlé s glaukonitem 

 a zřídka s šupinkou muscovitu rozšířeny jsou hojně v okolí Lhotky, 

 méně v okolí Kokořína, kdež větší díl jejich v pískovce přechází. 



V okolí Lhotky a Štampachu jsou též v dolní části souvrství &, u Ko- 

 kořína na místě nich jsou pískovce. V souvrství c jsou v okolí Lhotky 

 a Střem písčité sliny hojně zastoupeny, čím dále však ku Kokořínu 

 a Kanině, tím jsou řidčí. Písčité sliny střídají se zvláště v souvrství a 

 s křemitým vápencem. 



Křemitý vápenec provází obyčejně písčité sliny souvrství abc 



V okolí Lhotky a Štampachu. Čím více mizí písčité sliny do krajiny 

 kokořínské, tím více mizí v nich též křemité vápence a ty, co zbylyi 

 stávají se písčitější a písčitější. 



Písčitý vápenec hryosoichý ve vyšší části souvrství d jest pro 

 nejvyšší část pásma IX. význačný. 



V Kanině má desko vitý vápenec z vrstev IX. d. 2. je-li čerstvý 

 barvu bělavou. Větráním stává se zažloutlým a rozpadává-li se, zre- 

 zaví. Při tom se vápnitá hmota jeho odplavuje a zbývá po něm ko- 

 nečně rezavý křemitý písek, takže se zdá na prvý pohled jako by 

 byl větráním pískovce a ne vápence povstal. Má plno drobných úlomků 

 po vápencových bílých skořápkách drobných měkkýšů a dosti zacho- 

 valých drobounkých zkamenělin z vápence. Na opršelých plochách 

 nalezneme někdy větévky Bryozoí. Již pouhým okem lze ve vápenci 

 zjistiti dosti šedých zrnek křemenných, celkem bývají však obyčejně 

 vápencem důkladně obalena. Na opršelých však plochách vyčnívají 

 zřetelněji zrnka křemenná barvy šedé, zažloutlé, načervenalé, zele- 

 navé aneb tmavé do černá. Zrnka velikosti máku jeví se tu dosti 

 mnoho a jen zřídka některé zrno dosahuje velikosti hrachu. Opršelý 

 vápenec snadno bychom určili spíše jako vápnitý pískovec, však 

 nalézáme ve vápenci tom přechody v pískovec. Někdy přibývá 



