Studie o Isopodech, 3 



jsou tykadla prvního páru nositeli zvláštních orgánů smyslových, ná- 

 ležejících zajisté do oboru Nagelových orgánů smyslu chemického ^), 

 jež u suchozemských redukovaně a v pozměněném tvaru přicházejí 

 k platnosti. Tykadla páru druhého jsou mocně vyvinuta, poslední 

 jich článek nese zvláštní smyslové štětinky. Také zde lze pozorovati 

 redukci tykadel vůči formám vodním. Tyto mají na čtyřech basalních 

 článcích mnohočlánkový bičík s hmatovými štětinkami. Tento bičík 

 u suchozemských zvířat stále se zkracuje. U Ligidia, nejhygrophil- 

 uější naší svinky má deset článků, u Trichonisca pět, u Onisca tři, 

 Porcelliona dva a bičík Typhlonisca sestává ze článku jediného. Pro 

 tyto rody je stupeň jich hygrophilnosti naznačen počtem článků bičí- 

 kových. Ovšem není touto řadou naznačena řada vývojová (phylo- 

 genetická). 



Sedm článků thoracalních, mnohem širších než hlava, nese skoro 

 stejné nohy. Abdomen zkrácené, předposlední článek splyne s po- 

 sledním. Pět prvních párů abdominalních okončin přeměněno v žabry, 

 první pár u samečků v orgány kopulační. Žabry (t. zv. pedes spurii) 

 skládají se z části základní, nesoucí dva plátky, plátek vnější je krycí, 

 vnitřní je žabrem vlastním. Vchlípením hypodermálním vytvoří se ve 

 krycích plátcích prostory vzduchem naplněné, podporující dýchání 

 (brenchialní tracheje). 



Nervová soustava skládá se z části nadjícnové, splynulé ze tří 

 segmentalních ganglií, z ganglia podjícnového, odpovídajícího čtyřem 

 segmentalním, ze sedmi thoracalních a jednoho ganglia abdominalního, 

 na němž se dá rozeznati pět za sebou jdoucích oddílů. U Ligidia, 

 jež tak mnohé původní znaky jeví (původními formami myslím tu hy- 

 pothetické předky Oniscodeů žijící ve vodě), zachovalo si těchto pět 

 částí ještě svou samostatnost. Oči složené, zdánlivě aggregované, nebo 

 unicornealní složené (Trichoniscus, Haplophthalmus). U některých pod 

 zemí žijících rodů (Typhloniscus, Titanethes) oči zmizely. 



Zažívací roura počíná úzkým pharyngem vedoucím do žvýkacího 

 žaludku. Obě části jsou původu ectodermalného, vyložené chitinem. 

 Jen pyloricalní partie žvýkacího žaludku, kam ústí vaky jaterní (he- 



species of Philougria. Proč. of the Lin. Soc. ofNew South Wales. IX. Vol.) v moři 

 u Sydneye žijícího Oniscodea Philougria marina. Nálezce myslí, že je to forma 

 druhotně se vrátivší k životu ve vodě. Neboť ostatní Philougrie jsou formy sucho- 

 zemské. 



•'') W, A. Nagel : Vergleichend physiologische uud anatomische Untersu- 

 chuugen Uber den Geruchs- uud Geschmacksinn und ihre Orgáne etc. Bibliotheca 

 zoologica 18., 1894. 



2* 



